Ml 

 från roten till toppen klädt med korta grenar, alldeles likt 

 en pyramid- poppel till växtsätt, och var detta det ojemn- 

 förligt vackraste Pilträd jag någonsin sett. 



28. Jemnvidet (S. hastata L.) bildar i sitt egentliga 

 hemland, Lapplands och nordligaste provinsernas elfsträn- 

 der, jemna, naturliga häckar af ett par fots höjd, men af- 

 tager derifrån i frodighet sa väl uppstigande i fjälltrakterna, 

 som på låglandet i S. Sverige, der den likväl förekommer, 

 icke som andra nordliga arter i bergstrakter, utan i kärren 

 just på de stcirsta bördigaste slätterna, t. ex. Skåne, Oster- 

 och Vestergötland. Genom sina med bladen samtidiga hän- 

 gen, hvilkas fjäll äro hvitludna, sina kortskaftade, alltid 

 glatta frukter, sina nästan oskaftade, ädriga, glatta, bleka 

 blad och vanligen stora hjertlika stipler är den vida skild 

 frän öfriga Videarter och närmar sig mer Pilarne, synnerli- 

 gen Ullpilarne. Den har icke blifvit odlad i stort, och dess 

 användande är okändt. (Under namn af S. ka>itatu är i 

 Ups. Trädg. odlad N. cordata Miihlenb., en Nordamerikansk, 

 knappt skild art.) 



c. Svartnande Viden. Bladen glatta eller tilltryckt 

 håriga, lätt svartnande under torkning. Stiftet mycket långt, 

 utdraget. 



S. glabra Scojk, en medelform mellan föregående och 

 följande, uppgifves af Fellman från Koladistriktet. — Der- 

 med menas otvifvelaktigt ej den rätta på S. Europas fjäl- 

 lar förekommande arten, utan följandes ^\ horealis, till hvil- 



