310 



41. S. reticidata L. Va\ af de mest egendomliga pi- 

 lar; allmän i högre fjälltrakter. 



42. S. sarinentacea Fr. Endast funnen på S. Norges 

 fjällar; utmärkt af gröna hängefjäll, 3 ståndare och skafta- 

 de fröhus. 



43. 6'. herbacea L. och 



44. S. polaris Wahl. äro väl de minsta buskar i verl- 

 den, vanligen knappt tumshöga, med 2 blad och ett blom- 

 hänge i spetsen; men egentligen äro de endast toppgrenarne 

 af en underjordisk stam. Så förkrympas de resliga Pilträ- 

 den, de frodiga Videskotten vid yttersta gränsen för det or- 

 ganiska lifvet. 



m. A-lliixän. öfS-ersio't af lr*il armes nytta 

 ooih aii~väixclnin{|>-. 



Pilslägtets odling och användande härleda sig, liksom 

 vara flesta äldre kulturväxters, från Osterlanden. Redan i 

 gamla Testamentets skrifter omtalas Pilträden vid de elf- 

 ver i Babylon, och flera legender, t. ex. att Sörjande Pilen 

 uppväxt af K. Davids tårar under det han författade bot- 

 psalmerna, att Alexander den store till varsel för sin död 

 förlorade sin krona i ett pilsnår på Euphrats stränder, vitt- 

 na om den uppmärksamhet, de redan i äldsta tider vunnit. 

 Greken Theophrastus och Romaren Plinius omtala Pi- 

 larne, såsom »de nyttigaste af alla på våta ställen växande 

 träd». Bland de 8 olika arter, som af Plinius nämnas, igen- 



