322 

 måste torde vara lika fullständigt kända som de Svenska 

 Fanerogamernas, äro talrikare än dessa, och de lägre, sär- 

 deles de parasitiska, svamparnas antal synes vara nära nog, 

 oändligt, då af vissa slägten, synnerligast bland Bladsvara- 

 parna, nästan hvarje växt har sin art. Skillnaderna mellan 

 de olika afdelningarna bland Svamparna äro ock så väsendt- 

 liga, att de icke i likhet med Braken, Mossor, Lafvar kun- 

 na betraktas som en familj, utan måste fördelas i flera, hvar 

 och en af lika systematisk rang som de ofvannämnda. En- 

 dast Algerna torde i bada ofvannämnda afseenden kunna 

 med dem jemföras. 



Vid första påseendet afvika Svamparne så väsendtligt 

 från öfriga växter, att flera författare ansett dem utgöra ett 

 särskildt naturens rike. Men öfvergångarne till Algerna och 

 ännu mer till Lafvarna äro sä mångfaldiga, att endast ideella 

 gränser kunna uppdragas, hvarför flera mellanformer än fö- 

 ras till den ena, än till den andra af dessa klasser; ja, hela 

 ordningen Hyh-svampar (Ascomycetes) öfverensstämmer 

 till sin fröredning så fullkomligt med Lafvarna. att dem 

 emellan ingen gräns är möjlig. Liksom Hvalarne, oaktadt 

 deras .yttre form och lefnadssätt, föras till Däggdjuren och 

 icke till Fiskarna, torde äfven vara systematiskt riktigast 

 att förena Ascomyceterna (Disco- och Pyreno-mycetes) 

 med Lafvarna, ehuru stridande det är mot naturliga känslan 

 att sammanföra så olikartade bildningar som fullkomligare 

 Lafvar - och Tryffel, Murklor m. fl. till en familj. Men 

 derom är icke heller fråga, utan skulle de i alla fall utgöra 



