327 



fröredningen, t. ex. hos Lophiiim mytilinmn, SphoiHa velata, 

 atriseda m. fl. Märkvärdigast är det hos Hypoxylon repan- 

 dum, der det utgör underlaget för dess skålformiga stroma. 

 e) Det Jläcklika svamplagret är synnerligen märkvär- 

 digt, emedan det icke — åtminstone för obeväpnadt öga — 

 företer någon egendomlig textur, utan visar sig blott som 

 ett färgämne, hvilket genomträngt det trä eller den växt- 

 del, hvarpå svampen växer. Utmärktast visar sig detsam- 

 ma hos Corticium sanguineum, under hvilken, på trädets yta 

 växande, den underliggande veden till betydligt djup visar 

 sig blod-färgad (under C. cceruleum är den ofta blå), hos 

 Peziza ceruginosa, som uppväxer ur erggrönt färgadt trä, 

 och i synnerhet Hydnum cmreunu Denna art växer på Björ- 

 kens näfver (yttre sidan), men den underliggande inre bar- 

 ken är färgad gul och denna del skarpt begränsad af en 

 mörkare rand. Allmännare är, att vedens yta har en be- 

 gränsad ljusare, liksom af syra anfrätt, fläck, på hvilken 

 svampen växer, f. ex. Sphwria livida m. fl., Ostropa cinerea, 

 Stictis pallida, Agyrium ritfum o. s. v. Afven på blad och 

 örtstjelkar finner man dylika, ofta färgade, tjena till under- 

 lag, SS. Agyrium kerharum, Sphceria rtibella, nigrella m. fl., 

 Hysteriimi macnlare. — Af annan art deremot äro de viss- 

 nade, vanligen hvita, fläckar, som man finner på en mängd 

 växters blad, frambringande arter af Depazea, Phyllosticta 

 o. s. v. Här synes svampen för sin bildning absorberat 

 växtsubstansen, som derigenom i deras närhet blifvit död, 

 tunnare och genomskinlig. 



