331 



vis på, att vidt aflägsna länders svampar derigenom blifvit 

 öfverförda och fortplantade i Europa, se Bihanget. Man har 

 framkastat den invändningen, att, då man sår svampsporer, 

 man icke straxt far samma form, som den som lemnat spo- 

 rerna, utan ofvanbeskrifna svamplager. Alldeles riktigt! 

 då man planterar hasselnötter eller äpplekärnor, uppväxa 

 deraf icke heller straxt nötter eller äpplen. 



Sporbildningen inom olika grupper bland svamparna är 

 mycket olika, men kan hänföras till trenne hufvudtyper: 

 1) Hylssvaiuparne (Ascomy cetes), hvilkas sporer äro in- 

 neslutna inom egna hylsor, vanligen 8 i hvarje. 2) Egent- 

 liga Svampar (J^ungi sens. pr.), hvilkas sporfästen visserli- 

 gen motsvara föregåendes hylsor, men hafva sporerna bara 

 i toppen (deraf asci exospori), vanligen 4 tillsammans på 

 korta spetsar; 3) hos de lägre Svampai-na (Cryptomy ce- 

 tes) är sporbildningen mera olikartad; oftast afsöndras spo- 

 rerna, vanligen ensannna, från trådarnas spetsar (men äfven 

 från deras sidor) eller ock äro de först perlbandslikt före- 

 nade, men slutligen fria. Hos några fä (Mucor, vissa släg- 

 ten af Rost) omgifvas de ursprungligen af en enkel blåsa 

 (cellul), hvilken man jemfört med hylsorna hos Ascomyce- 

 tes, men afvika från dessa så väl genom sin egen som spo- 

 rernas genesis. En närmare framställning af deras frukt- 

 bildning tillhör de enskilda gruppernas och slägtenas be- 

 skrifning. 



men utan deras gröna färg; analoga med knoppbildningen hos 

 de fullkomligare växterna. 



