340 



Honungs-skijiingen, Sv. Sv. t. 36, som äfven har ring pä 

 foten, sammanflyter denna med hatten, och skifvorna äro 

 nedlöpande. Den prisas af flera som ätlig, måhända af för-^ 

 vexling med Föränderliga Tofsskiflingen. Alla följande i 

 denna serie sakna ring på foten. 



c) Middarskijiingaime (Tricholoma) hafva köttig hatt 

 och fot; skifvorna ega en inskärning vid sin anhäftning på 

 foten. Hit höra ett stort antal utmärkta arter med mild 

 smak, hvilka likväl till sina egenskaper äro okända. En- 

 dast Vår-Musseronerna (den utmärktaste bland dessa, Läckra 

 Musseronen, är afbildad i Sv. Sv. t. 9) äro utmärkt läckra, 

 jemförliga med Champignoner. Höst-Musseronen, Sv. Sv. t. 

 57, upptages äfven bland ätliga arter, men är föga smaklig. 



ci) Platt- och Tratt-skijlingarne (Clitocybe) skiljas 

 från de förra genom segare (inuti spongiös) fot och emot 

 foten jemnt afsmalnande och på densamma nedlöpande skif- 

 vor. Arterna äro mycket talrika; men blott en kan såsom 

 ätlig blifva af någon vigt i hushållningen, nämligen Padra- 

 de Plattskiflingen, Sv. Sv. t. 45. — Af följande undersläg- 

 ten (Collybia, Mycena, Omphalia) med broskartad fot 

 och tunn, vanligen hinnaktig hatt, är ingen i ekonomiskt 

 afseende förtjent af uppmärksamhet. Endast en art, Na- 

 gelskijiingen (Ag. Collybia esculentus), som straxt efter snöns 

 smältning särdeles ymnigt framträder, räknas till ätliga ar- 

 ter, men är så liten, att dess insamling ej synes lönande. 



e) Stockskiflingarne (Pleurotus) afvika från alla före- 

 gående genom sin sneda hatt, med fot fästad i eller nära 



