344 



lig; Bleka JBrötL, Sv. Sv. t. 59; andra åter med skarp smak 

 giftiga, i synnerhet Giftiga Brötl., Sv. Sv. t. 11. 



Kremloriia (Rus sula) likna föregående till form och 

 yttre utseende, men skiljas genom saknaden af mjölksaft. 

 Skifvorna på flertalet af arterna lika långa, utan inbland- 

 ning af kortare emot kanten. De spela vid höstens inträde 

 en vigtig roll i våra skogars svampvegetation. Några an- 

 ses för ätliga, ss. Milda Kremlan, Sv. Sv. t. 60; men de 

 flesta äro giftiga, företrädesvis Ska7'pa Kr., Sv. Sv. t. 21, 

 Stinkande Kr., Sv. Sv. t. 40, Mörkröda K7'eml., t. 49. 



Chantarellen, Sv. Sv. t. 7, är en mycket allmän, som 

 näringsmedel synnerligen värdefull svamp, som en hvar bör 

 känna och använda. Den är lätt urskild från alla öfriga, 

 från den Falska Qi. (C. aurantiacus) genom sin äggula färg, 

 nästan päronlika form, glatta hatt, tjocka, smala skifvor, 

 som mera likna greniga ådror. Dess anrättning är mycket 

 enkel. 



Ofriga till Skiflingai^nas stora grupp hörande slägten 

 äro sega, läderartade, till och med trähårda och egentl. till- 

 hörande varmare länderna. Endast några Brosksvampar 

 (Marasmius) äro anmärkningsvärda för sin lukt och smak. 

 De användas derföre som kryddor, ss. Milda Brosksv., Sv. 

 Sv. t. 31, hvilken torkad har en angenäm lukt af Neglikor, 

 Lök-Brosksv., Sv. Sv. t. 32. 



II, III. Bör- och laggsvaviparne (Polyporei och 

 Hydnei) äro mindre talrika; men i vigt som näringsmedel 

 för folket intaga Rörsvamparne främsta rummet. Dessa 



