348 



detta slägte utbreda sig skorplikt på träd och medverka till 

 dess förruttnande; men det är egentligen ofvannämnda art, 

 som är bedröfligt känd för sina våldsamma härjningar; den 

 sprider tillika en unken lukt, och blifva af den angripna bo- 

 ningshus derigenom högst osunda. Slägtet hör till Rör- 

 svamparnas ordning, men skiljer sig genom sina grunda po- 

 rer, som likna nätformigt förenade ådror på svampens yta. 

 Vanligen angriper TrådfTätaren först golf och panelning i 

 nybyggda hus, men sprider sig snart till allt trävirket, så 

 att detta inom korttid blir alldeles förstördt*). Liksom Boa- 

 ormen först med slem öfverdrager det rof, han ämnar sluka, 

 så utsipprar denna svamp från de bomullslika kanterna klara 

 vattendroppar för att uppmjuka det närliggande trädet och 

 bereda det för sin utbredning. Då svampen angriper redan 

 byggda hus, måste golfvet upptagas, den underliggande jor- 

 den undanskaffas, och en lerbädd, helst blandad med sot och 

 mergel, inläggas för att hindra fuktighet från den underlig- 

 gande jorden att uppstiga, hvarvid tillses, att inga sprickor 

 bildas. Sedan denna väl torkat, fylles med grof sand och 

 nytt golf inlägges, men framför allt beredes fritt luftdrag, 

 ty svampen frodas i synnerhet på täppta och qvafva ställen. 



*) När Långaryds kyrka i Småland för omkring 50 år sedan ny- 

 byggdes, förstörde denna svamp inom kort allt trävirket i den- 

 samma och sjelfva bjelkarne, på hvilka klockorna hängde, så 

 att allt inom två år måste förnyas. Orsakerna voro, dels att 

 murarne före inredningen ej voro torra och dels virket hugget 

 i otjenlig tid. 



