357 



slägte sprida sig våta somrar mycket hastigt och förekom- 

 ma i mängd så väl på trädens löf som gräs och örter. An- 

 vändas dessa till foder, så ratas de af boskapen, och höet blir 

 unket, mögligt och skadligt. Af våra kulturväxter angriper 

 den företrädesvis Arter och Bönor. Den i Vinländerna här- 

 jande Drufsjvkan är endast en lägre utvecklings-form af 

 Erysiphe, alldeles skild från de äkta arterna af Oidium. 

 — Ett annat slägte af samma ordning, som vanligen väc- 

 ker förundran, är Vinfatsfällen (Zasmidium cellare), som 

 lik en tjock, svart pels bekläder gamla vinfat i källare. 

 Dess frukt liknar små ärter; men sporernas spridning till 

 andra källare är svår att förklara*). 



Vi hafva här förbigått de lägre ordningarne af Disk- 

 och Kärnsvamparne såsom saknande allmännare intresse. 



De ofullkomliga Svamparne (Cryptomycetes) 



skilja sig från föregående genom saknaden af ett egen- 

 domligt fruktlager, så att sporerna omedelbart utbildas af 

 vegetativa systemet. De äro vida mer mångformiga och 

 sins emellan olikartade och förväxlas lätt med de fullkom- 

 ligare svamparnas vegetativa system. De fördelas i lAiger- 

 svampar (Gymnomycetes), hos hvilka det vegetativa sy- 



*) Det är ännu ovisst, till hvilken afdelning den i S. Europa van- 

 liga Sa/raz/sdude» (Rhizoctonia Croci) hörer. Den växer under 

 jorden och utsuger sä Saffransrötterna, att de utdö. Andra ar- 

 ter af slägtet förekomma på Luzern o. s. v. 



