366 



Att likväl busksnår invid åkerfält, hvilka hindra luftvex- 

 ling och underhålla fuktighet, befordra deras utbildning, 

 är ovedersägligt. Utrymmet medgifver icke här historiskt 

 redogöra för de talrika stridsskrifterna öfver detta ämne. 



Mäckrostet (Epitea*]) omgifves icke af något hylle, 

 hvarföre det af ovandt, obeväpnadt öga svårligen skiljes 

 från Brandrostet; men under mikroskop framträda de perl- 

 bandslikt hoplänkade sporerna, i början inneslutna inom en 

 modercell. Talrika arter deraf förekomma på Pilar, famil- 

 jen Senticosge o. s. v. I synnerhet är Linrostet ganska 

 skadligt, och de till grönkål förträffliga bredbladiga Blå- 

 klockorna blifva ofta genom Rost odugliga. 



Brandrostet (Ur ed o) har icke heller något eget hylle, 

 men sporerna äro fria och ensamma. Talrika arter deraf 

 förekomma på de flesta växtfamiljer, äfven Braken (men på 

 Cellväxterna saknas alla arter af Rost och Brand). Hos 

 en del hit räknade arter {Urorayces Lk.) förlängas sporerna 

 till ett kort skaft, hvarigenom de öfvergå till Puccinice. 

 Flera hit hörande arter äro för kulturväxter skadliga, ss. 

 Ärtrostet, Bönroötet. Flertalet af slägtets arter (men ej alla?) 

 äro enligt nyare åsigter endast conidier af Påfälle. 



Slägtet Puccinia, hvilket vi benämna Påfälle, eme- 

 dan deraf angripen säd i folkspråket säges vara pufallen, 



*] Vi innefatta här under denna grupp äfven slägterna Lecythes, 

 Physoderjna, Podosporium (Podocystis Fr.), Coleoxporium Léveil. 

 Att Phragmidium skulle vara en högre utbildning deraf, betvifla 

 vi högeligen af mänga och vigtiga grunder. 



