375 



ovana, som man ofta finner hos barn och obetänksamma 

 personer, att afplocka och förtära dessa. Finnas de i myc- 

 kenhet i mjöl, får det egen färg och smak deraf. — Lika 

 skadliga äro de för djuren. Slagtkreatur, som man ämnat 

 göda dermed, hafva tillsatt lifvet; likaledes Ankor. Höns 

 synas hafva en instinktlik fruktan för dem; modren varnar 

 på sitt språk kycklingarna för deras förtärande. 



Bihang till föregående uppsats. 



"Varmax-e läntlers S-vamp ai-ter i Emfo- 

 peiska växthus*). 



Från äldre tider har varit bekant, att flera svamparter, 

 synnerligen af de högre ordningarna, förekomma i våra växt- 

 hus, företrädesvis varmhus, hvilka arter man i våra länder 

 ingenstädes i fria naturen återfinner. Några af dessa äro 

 så allmänna, t. ex. Agaricus cepcestipes, så väl i botaniska 

 trädgårdars varmhus som i Ananas-kaster (i Upsala träd- 

 gård årligen bland Gloriosa supe7'ha), att man kan betrakta 

 dem som verkliga ogräs. Nämnda art tillhör underslägtet 

 Lepiota, af hvilket flera af våra inhemska arter finnas i 

 växthusen, t. ex. AgaHcus clypeolariiis, cristatits och delica- 



*) Ur Öfvers. af K. Vet. Äkad. Förh. 1861. — Bland flera Myko- 

 logiska uppsatser derstädes hafva vi här endast upptagit den- 

 na och följande af mera allmänt intresse. Om Svamparnas lo- 

 kaler finnes en uppsats i Öfvers. 1850, s. 25. 



