385 

 Denna uppfattning är fullkomligt riktig, då man antager 

 den ettåriga plantan såsom typ för individsbegreppet inom 

 växtriket. Denna är ock den enda allmänt tillämpliga på 

 alla växter; de sammansatta växterna, f. ex. träden, upp- 

 lösas då till lika många individer som årsskott. Men det 

 skulle alltför långt afleda från vårt egentliga ämne, om vi 

 här ville ingå i den onyttiga striden öfver begreppet indi- 

 vid i växtriket: endast ett sorgligt vittne på saknaden af 

 första elementerna af filosofisk bildning, då man ej insett, 

 att individ i högre mening kan i inskränktare innefatta en 

 mångfald individer i flera gradationer. Så kan man visser- 

 ligen anse äfven trädet för en individ, men i annan mening 

 än den ettåriga plantan. Detta gäller likväl icke om de 

 mångåriga, trädartade svamparna (f. ex. Fnösksvamparne); 

 ty, ehuru dessa årligen afsätta nya lager, så att man äfven 

 hos dem kan räkna årsringar, så utgör det hela blott en 

 individ, ett sammanhängande lager*), som utgår från myce- 

 lium och endast bekläder en äldre individ, och är således 

 skillnaden föga betydlig från de öfriga Svamparna, hvilkas 

 vanligen mångåriga vegetativa system blott är undandoldt 

 i jorden 1. dyl. Hos dessa har man derför att tillse, vid 

 hvilken årstid detta nya lager börjar bildas. Detta inträf- 

 far vid första regntid efter sommarsolståndet. Samtidigt 



dermed börjar, med få undantag, hela det nya årets svamp- 

 *) Li?iné benämnde trädens stammar en rot ofvan jord (radixsu- 

 j)ra tcrram); nämnda Svampars vegetativa system är ett svamp- 

 lager, som trädt i dagern. 

 Fries, Bot. Uifl., III. 25 



