386 



vegetation. De mucilaginösa Grasteromyceterna hinna först 

 till utbildning, derefter de köttiga arterna om hösten. Men 

 alla af hårdare och fastare substans hinna till utbildning 

 (frömognad) först om våren, och mot solståndstiden är årets 

 svampvegetation först afslutad. Då således sommaren är 

 deras barndom, hösten deras ungdom, då deras vegetativa 

 kraft är störst, vinter och vår deras mannaålder och ålder- 

 dom, så tro vi oss ega fullt skäl antaga en motsatt bety- 

 delse för årstiderna för Svamparna emot de öfriga växter- 

 nas. Bland otaliga exempel välja vi blott ett — visserli- 

 gen i föreg. band anfördt — men erbjudande af alla det 

 kraftigaste beviset för vår mening, på samma gång det på 

 det mest slående sätt framställer en vis plan i naturens an- 

 ordning. Rhytisma-BxiexnSi. börja om sommaren såsom svarta 

 fläckar på lefvande träds och buskars blad, svälla om hö- 

 sten upp till svarta knölar; men under denna tid visa de 

 ej ringaste spår till fröredning, hvarföre man länge icke 

 visste, om man kunde anse dem för annat än exanthemer, 

 till dess jag händelsevis en vår fann på de nedfallna löfven 

 dessa knölar öppnade och då yppigt fruktificera, samtidigt 

 (vid samma temperaturgrad) med de nya bladens utveckling 

 på de träd och buskar, på hvilka deras elastiskt uppstigan- 

 de fröstoft skulle gro. Hade naturen ej uppskjutit dessas 

 fröredning till denna tid, hade den ju varit ändamålslös. 



Fästa vi oss nu vid Svamparnas bestämmelse att vara 

 parasiter eller lefva på döende växter, så finner man ock 

 naturligt, att dessa måste företrädesvis frodas, då den öf- 



