396 



ziza liemisphcerica nu börjar visa sig) och Pyrenomyceter 

 framkomma inga mera egendomliga. Deremot tilltaga My- 

 xogastres, såsom Liycogala epidendron, Arcyrice och TrichicB 

 under egna, gynnande förhållanden, yEcidia och Uredines 

 blifva allmännare; men af de till bladsvamparna räknade 

 äro Pliylleriacei nu de mest framstående, ehuru dessa icke 

 äro sjelfständiga växter. 



VI. Karttiden eller högsoniniareu (M. grossificationis L.) 

 eller större delen af Juli är icke heller synnerligen svamp- 

 rik, ehuru nu inträder svamparnes groningstid eller mycelii 

 utbildning. Svampvegetationen under denna tid beror mer 

 än andra månader af väderleken; är den klar och torr, ute- 

 blir den nästan alldeles; är nederbörden mera betydlig, visa 

 sig de flesta redan nämnda Hymenomyceter, till hvilka kom- 

 ma Ågaricus granulosus, imicidtis, radicatus, clavipes, puruSy 

 pascuus, pediades, tenei' samt i synnerhet arter af Volvaria, 

 Pluteus och Inocyhe, Paxillus involutns, Gompliidius gluti- 

 nosus, Lactarius torrninosus, rufus, Russula adusta och de- 

 colorans, Boletus variegatus och Imidiis, Craterellus lutescens 

 och någon gång IJydnum repandum. Af Cortinarier är C. 

 cmnanwmeus den enda, som hittills visat sig. Alla dessa 

 tillhöra egentligen följande månader; men för denna egen- 

 domliga äro Ågaricus squanndosus och LeptonicB, jemte an- 

 dra med dem beslägtade Hyporliodier; deras maximum in- 

 faller dock först under följande. Af Discomyceterna finnes 

 knappast någon tillhörande denna tid; men flera Pyrenomy- 

 ceter, helst på blad, såsom Dothidew, Rhytismai, framträda 



