401 



rnidnm fructificantia jemte Cordiceps militm'is, ophioglossoi- 

 des, Nectrice och flera Sphcerice. Af de lägre Svamparna 

 Isarice, Anthince m. fl. och bland de entophytiska bladsvam- 

 parna Puccinice, Ästeromata o. s, v. 



X. Löffällniugeii (Mensis defoliationis L.) börjar med 

 de första skarpare frostnätterna, vanligen sista dagarna af 

 September eller första dagarna af Oktober. Svampvegeta- 

 tionen antager nu en helt annan karakter; jordsvamparne 

 aftaga betydligt, de ömtåligare sommarsvamparne försvinna, 

 såsom de flesta Boleti; i stället inträder en rikare vegeta- 

 tion på trädstammar, så att nu infaller maximum för Aga- 

 rici Pleuroti (såsom A. glandulosus, salignus, petcdoides, Ul- 

 marius, ,se7'otmus, mitisy nidulans, mastrucatus, flmrilis m. fl.) 

 och Crepidoti, samt Pohjpori apodes (äfven de köttiga), Ir- 

 pices, Phlehice. De köttigare och saftigare Cortinarii för- 

 svinna med få undantag, f. ex. C. orichalceus, som tillhör 

 denna period; i stället tilltaga de mera vattenaktiga och 

 hygrophanska. Den för denna månad mest karakteristiska 

 art är Hygrophorus hypotlwjus, hvilken genast efter första 

 frostnatt öfver allt framträder och sedan fortfar inuti De- 

 cember, hvilket är så mycket anmärkningsvärdare som dess 

 närmaste slägting, Hygr. olivaeeo-albus, som förekommit 

 förra månaderna, samtidigt försvinner. Bland de många 

 arter, som nu dels först, dels i större mängd framträda, 

 nämna vi endast några utmärktare: A. tgrianthimis, lentus, 

 lupinus, cyathiformis, velutipes, collinus, supinus, Hygvopho- 



Fries, Bot. Ut fl., III. 26 



