415 



sta gryningen till den kommande dag, då han inför hela den 

 bildade verlden skulle förtälja Sveriges häfder. Den ännu 

 späda plantans första hjertblad utvecklades af en nära an- 

 förvandt*), som var hans första lärarinna i Kristendom och 

 Musik, hvilka båda slogo de djupaste hjertrötter för lifvet. 

 Handledd i fädernehuset till tolfte året intogs han i Carl- 

 stads skola, under ledning af d. v. Historiarum Lektorn Ä. 

 Fryxellf som närmare fastade hans sinne vid historiens stu- 

 dium. Under ferierne återvände han till fädernehuset, der 

 om dagen Latin och Grekiska var det unga sinnets gymna- 

 stik, men hvad dikten och tonkonsten egde skönast blef om 

 aftonen arbetets belöning. »Jag är uppvuxen», säger Gei- 

 jer, »vid dans och musik»; en oförgänglig harmoni inström- 

 made i hela hans väsende redan vid lifvets morgon. Här 

 finna vi den friska ungdomskällan, ur hvilken, hela lifvet 

 Igenom, gladt mod, ungdomligt sinne, kraft och allvar till 

 arbetets mödor tillflödade. Det är ock hembygdens och 

 barndomens minnen, som gifva pregel och färgglans åt snil- 

 lets sednare skapelser — och om de förra än i ungdoms- 

 åren öfversvämmas af en ny bildström, dyka de första med 

 åren upp igen, liksom den äldsta inskriften i en Codex re- 

 scriptus. En sådan episod, från bådas ungdomstid, erbju- 

 der Geijers minne af Tegnér**). 



*) Demoiselle Agneta Geisler, syster till Geijers moder, hvilken ge- 

 nom Geijers tacksamhet fortlefver i oförgätligt minne. 

 "♦) Stockholm 1846. 



