424 



beredelse dertill. Ingen äregirighet, inga yttre förmåner 

 kunde nu förmå honom afvika från den bana, som han mei 

 sitt snilles förenade krafter omfattat, och derigenom blifvit 

 hans själs glädje, från äran att blifva sitt lands häfdateck- 

 nare. Men hans inre var ett andeligt presterskap, något, 

 som är oberoende af den yttre drägten, och klarseende män 

 kallade honom tvenne gånger till kyrkans högsta platser*); 

 men sjelf afböjde han sin utnämning, af orubblig trohet emot 

 sin vetenskap, af innerlig kärlek till den ungdom, af hvil- 

 ken han lika varmt älskades tillbaka, emedan båda blifvit 

 honom oumbärlige för hans lefnads lycka. 



Men återvändom till de första åren efter Geijers åter- 

 komst frän England, då den unga kraften pröfvade sin styrka 

 i hvarje riktning. Denna hans poetiska ålder sammanfaller 

 med det då unga Sveriges vår, rikt på svällande knoppar 

 och friska skott. Hvar nu något ädelt och skönt tänktes, 

 något stort och fosterländskt åsyftades, der finna vi alltid 

 Geijer i främsta ledet. Ehuru vanligen icke räknad till den 

 nya skola, som vid denna tid till Sverige sökte öfverflytta 

 de estetiska grundsatser, som hos våra stamförvandter söder 

 om Östersjön utbildats, tillhörde han den både genom sjäk- 

 frändskap och filosofiska studier; han deltog väl ej i sti'i- 

 dens bitterhet, men lemnade några bidrag till dess arbeten. 

 Han biträdde äfven vid utgifvandet af Seriptores rerum Sve- 



*) Är 1833 uppfördes han på Biskopsförslag till Linköpings Stift. 

 1834 likaledes till Carlstads Stift. 



