431 



naturligt, Dertill kommer deras .stora mångfald, som kräf- 

 ver en utförligare granskning, än en aftonstund medgifver, 

 och den stora svårigheten att nog omsorgsfullt följa en för- 

 fattare, som rastlöst framskrider till utveckling. Icke blott 

 slutföljderna framstå derunder i ny dager, utan äfven fram- 

 ställningens form öfvergår från tilosofiskt konstruerande ge- 

 nom flera mellanlänkar till nära nog annalistisk. Genom 

 flera smärre uppsatser, med kärnfull stil och djupsinnig plan- 

 läggning, införde Geijer först Svenska läsare i den nya häfde- 

 forskningens klarare ljus och idéverld. Bland dessa böra 

 företrädesvis nämnas afhandlingen om den gamla Svenska 

 Förhiimlsförfattningen*), hvars förhållanden väl icke förut 

 voro okända, men under Geijers framställning lemnade nyc- 

 keln till förståendet af mänga sednare händelser. Mest full- 

 ändad, ehuru icke afslutad, är afhandlingen af Feodalism 

 ock Republikanisin**)^ der historien bevisar sig vara den 

 Gudomliga rättvisans dom öfver verlden och forntidens tolk 

 uppträder som framtidens siare. Man läse här Geijers ut- 

 veckling af nyare historiens Nessus-klädnad, Polens nesliga 

 styckning »såsom en brännande infarai, hvars minne hvar 

 redlig man bör föreviga, så långt ett minne, en historia 

 går»; man lare här, huru all statskonst grundad på sjelf- 

 viskhet, egennytta och söndring, »alstrar den egna åskluft, 



*) Införd i Idunas 9:de häfte. Den i 6:te häftet införda afhand- 

 ling Om Skandinaviska halfön är införd med tillägg i Svea 

 Rikes häfder. 

 **) Införd i Svea, haft. 1. 2. 



