MAGYARORSZÁGI F»')L1)BENGBSEK. 43 



Kamaráson, Kolozsvárt, Bántfy-Hunyadon stb. Az ezen legszélső helyek 

 körül hiizott vonal egyszersmind megadja nekünk a földrengés elterjedésé- 

 nek h.'itárát is. Mi kivüle esik, nem érintetett a földrengés által, vagy pedig 

 csak mikroseismicus mozgásnak beillő módon, mire a maros-vásárhelyi meg- 

 figyelés jó példa. Belenyesről közetetlen biztos adatunk nincsen, de ha itt 

 csakugj^an érezték volna is a földrengést, ugy az bizonyára már csak igen 

 meggyengülve, talán a marosvásárhelyihez hasonlóan jelenkezhetett. Általá- 

 ban valamely földrengés elterjedése külső határának megállapításánál 

 azt fogjuk tapasztalni, hogy mindig akad a meghúzott körön kívül is még 

 egy-két positív megfigyelés, mi az illető észlelő nagyobb sensibilitására vagy 

 pedig localís tektonikai viszonyokra vezethető vissza, mig viszont a körön 

 belül a posítiv adatok csoportjai közt elszigetelve egy-egy negatív adatra is 

 bukkanunk, mint pl. a mi esetünkben is Légenen, Nagy-Iklódon Csicsó- 

 Keresztúron, Kudun és Ungurfalván, mi az illető megfigyelő kevésbl)é érzé- 

 keny voltára, vagy arra vezethető vissza, hogy mozgásban volt, de a legtöbb 

 esetben egyszersmind a földrengés elterjedése külső határának közelségére is. 



A mi esetünkben Tasnád, Szatmár, Akna-Sugatag, Naszód, Somkerék 

 stb., Szász-Kégen, Torda és Gyalu már kivüle esnek azon körnek, a melyen 

 belül az emberek pusztán csak ép érzékeik által, specziális eszközök kizárá- 

 sával szereztek maguknak e földrengésről tudomást. 



A körülirt terület megfelel kb. egy olyan körnek, a melynek félátméröje 

 63 km., miből területének nagyságát kb. ] :2.")00 □ km. vagyis kerekszám- 

 ban 250 D nifd-re kiszámíthatjuk. 



A térképen látható vékony nyilacskák jelzik a földrengés irányát, ugy 

 a mint azt a levelezőink bejelentették, némely esetben azonban épen a meg- 

 fordított irány látszott valószínűbbnek, mit egy vastagabb nyíllal jeleztünk. 

 Ez irányok nagyobb része elég jól megegyeztethető a földrengés terjedésével,. 

 s nagyjából ezen az alapon is odajutnánk, hogy a földrengés centrális terü- 

 lete a Szamosnak Zsíbó melletti éles kanyarodása táján volna keresendő. 



Legérdekesebb végre azon összefüggés, mely e földrengés és központi 

 területének geológiai alkotása között kimutatható. 



Ha csak egy pillantást teszünk is e vidék geológiai térképére, azonnal 

 látjuk, hogy a régi, nevezetesen a kristályos palakőzeteknek egy keskeny, 

 szakadozott öve köti össze a Bihart a mármarosi Kárpátokkal, meh' öv a 

 hozzá csatlakozó óharmadkori rétegekkel együtt mintegy áthidalja azt a 

 laposabb mioczén dombvidéket és részben diluviális és alluviális síkságot, mely 

 tőle két oldalt elterül. E vonulat egy régi vízválasztó, mely még a mioczénben 

 az erdélyi medenczet elválasztotta a magyar alföld nagy tengerétől, és melyet 

 csak az édes vizek Erdély földjének kiemelkedése után törtek át. 



A Zilahig tartó keskeny kristályos palavonulat, valamint ugj-anezen 

 közeteknek sz.-ardói nagy-ilondai és prelukai szigetei úgy tekintendők^ 

 mint sülyedező romok közt állva maradt fahvszek és pillérek, a melyekre az. 



