A FÖLD SARKAINAK HFXVVÁLTOZÁSA. 151 



növényzet tenyészett, mint a 7S-ik fok alatt Spitzbergában és a 70-ik fok 

 alatt Grönlandon. 



E jelenséget azonnal megértjük, a mint az északi sarkot a ferroi dél- 

 körben 10 fokkal az északkeleti Ázsia fdé eltolva képzeljük magunknak, mert 

 akkor az északi szélesség 70-ik foka alá esnek mindama növénylelethelyek ; 

 egyike sem feküdnék a 73-ik foknál magasabban és megmagyarázva látjuk 

 ama tényt, hogy az alaskai, sachalini és a többi flórák miért mutatnak hatá- 

 rozottabban északibb jelleget mint a spitzbergai és gi'önlandi flórák es meg- 

 magyarázná azt is, hogy a mogi-i plioczénkorú növények Japánban a mainál 

 hűvösebb éghajlatról tanúskodnak. Európa is 8 — 10 fokkal távolabb feküd- 

 nek a sarktól, mi hömérsókenek több fokkal való növekedését vonná maga 

 után és megfejtené Európa harmadkori reudkivül forró éghajlatát; középső 

 Észak-Amerika pedig olyan regióba esnék, melyre a sark az ilyen eltolódása 

 csak igen csekély befolyással volna és az kiderítené, megmagyarázná az ame- 

 rikai harmadkori flóra conservativ viselkedését. 



A phytopalaeontologiai irodalom olyan szerencsés, hogy legújabb ter- 

 mékével Nathokst G. a. munkájával* Japán fosszil flórájához újabb adato- 

 kat és egyszersmind Schiaparelli kivánta új bizonyítékot is szolgáltasson a 

 tudománynak. A mogi-i flóra megjelenése óta Japán geológiai kutatása neve- 

 zetes haladást tett és vele együtt számos helyen gyűjtöttek fosszil növényeket, 

 melyek számra nézve nem, de jelentőségüknél fogva igen is nagy fontossággal 

 birnak. Nathorst a szigetország egész területéről mintegy 32 különböző, a 

 legészakibb és a legdélibb vidékig terjedő helyiségről kapta ama növényeket, 

 melyeknek beható tanulmányozása után joggal vonhatta le ama érdekes 

 következtetéseket, melyeket munkájában találunk. 



Az első föltűnő jelenség az, hogy e java részben vulkanos tufákból; 

 de palákból és agyagközetekből is származó flórában Japán flórájában igen 

 kevés megegyező alak fordul elő, a mi azonban korántsem mutatna arra, 

 hogy a lerakodások geológiai kora aránylag véve magasabb volna, mintsem- 

 hogy ezt az első megtekintésre hinnők, mert igen jól tudjuk, hogy e jelenség 

 mindenekelőtt a növények vándorlásaiban lelheti magyarázatát. 



A japáni növények Európa es az arktikus vidékek harmadkori flóráival 

 összehasonlítva mindenekelőtt azt mutatják, hogy geologiailag ket különböző 

 korba tartoznak. Az egyik plioczén előtti, vagyis legalább a középső harmad- 

 korba való ; a másik pedig plioczénkorú vagy még valamivel fiatalabb is ; mi 

 pedig mindjárt hozzá tehetjük, hogy a plioczén előtti flóra föltűnően emlékeztet 

 Erdőbénye és egyáltalában hazai cerithium-emeletbeli flóránkra, mert ott ép 

 úgy mint itt vezérszerepet játszanak a Plánéra Ungeri Ettgsh., Castanea 



* Nathorst A. G. Zur íbssilen Flóra Japan's — Falacoutologische AbhancUungeu 

 herausg. v. W. Dames u. E. Kayser. VI. Bd. •{. Heft. 56 S. ra. 14 Tfln. u. 1 Karten- 

 skizze im Text. Berlin 1 888. 



(9r.) 



