A HASZNOS FÉMKK NKVKI. Kii 



A vascsoportból : ayau (zenil), alian (persa), hasin (kurd), asin (ó-persa), 

 ran, isan (ó-feln.), eisarn (got), iseru (ó-gall), iarn (ó-feln.), iaren fgall), hairan 

 (wals). Utóbbiból a kelta haiarnaeir— vasnem =:harnaÍ8(francz. ) —harnisch (né- 

 met). Vájjon a spanyol hierro a hairannal vagy feniimmal összefügg-e, még kérdéses. 



A sanskritban a vas ayas, azonban Zimmer, Roth és Grossmann ellenében 

 ugyanezt átalíiban éro^'-nek magyariízza (réz, bronzércz). Szerinte iigyanis az 

 Ayodamasthra (villanyfény) szóban az ayan csak rezet jelenthet, vagyis a 

 vörös fény jelzésére a vöröafém szolgál. Ezzel szemben megjegyzi Eeyer : hogy 

 a villám igen sok népnél a meteorhullással hozatik kapcsolatba, melyet pl. 

 a magyarban is istennyilával fejeztek ki őseink. Zimmer abból a feltevésből 

 indiíl ki, hogy a réz, illetőleg bronz a vas előtt jött használatba. Ennyiben 

 igaza is van, csakhogy az ónnal nem rendelkező s ahhoz nehezen jutott népek- 

 nél a vas haszniílata minden közvetítés nélkül is alkalmazásba jöhetett. És annyi 

 kétségtelenül igaz, hogy a vitás ayan szó későbbi időkben kékes-sötétkék jelen- 

 téssel birt. Krisztus után következőleg különböztették meg Indiában a vasat : 

 közönséges vas = mundayasa, vasércz = loha és Krshiloha = ekevas. Közönséges 

 aczél = Ukshua (= éles), castraysa =: fegyverércz (rövid castra is); végi-e pind- 

 aysa = tűzkővas (a kis olvasztó kemenczék terméke). A damaszk aczél állandó 

 jelzője : vartaloha (röviden vartaka). 



A német Erz összefüggésben áll arizi (ófeln. =: érez) ; rudus (lat.) = ércz- 

 darab fém ; ruda (orosz) = ércz, ruda (cseh), rauta (finn) = érez, vas. íme az ere- 

 detileg érez jelentőségű ruda alakzatai különféle érczfajokra alkalmaztattak. 



A sanskrit varistaból (réz) származnak varas (lit.) = érez, vaski (fém), wask 

 (est), a magyar vas. Sőt ezzel összefügghetnek : trass, pras (ir), prés (cimbr.), bras, 

 brass (ang. ) = sárgaércz messing, mas, mis, mirs (persa) = réz, méd (slav.) (Garbe 

 Indische Mineralogie 1882). 



Ha már a vas és réz felszerelése is oly gyakori az elnevezésekben, épen nem 

 csodálhatjuk, ha a réz és öntvényeinek megjelölésénél ugyanez mutatkozik. 

 A rómaiak pl. nag;^'on későn különböztették meg az aes rfqjrium-et (cy^musi érez, 

 ebből cuprum). 



Hasonló eljárás történt a brun fes = bronz (szláv), bronza (orosz), bronce 

 (ang., fi-anczia), bronzo (olasz) elnevezésekkel. 



A zink (horgany), mint fém ismeretlen volt az ó-korban s csupán érczei 

 szerepeltek a réz öntvényeiben, hogy azt sárgára fessék. Az így leggyakrabban 

 használt galma a kadmia, latin cadmia, cadmei, calmei (középfelném.), galmei 

 (német), calamina, calaminaris se lapis (olasz) vette eredetét, míg a spanyolok, 

 a mint említők, az arab azofart = sárga érez használták. 



Az ónt csak a görögök nevezték Kassiterosnak, míg a többi indeurópai nép- 

 törzs a kelták által Angliában a fém megnevezésére elterjesztett stecn szó módo- 

 súlíísait, mint stannum (lat.), stagno (olasz), tin (ang.), zinn (német), etain 

 (francz.) st. vettek fel. 



A sárgaréz neve az aastutewm latin szóra iital. így laiton (fi-ancz.), l'ottone 

 (olasz), laton (spanyol), latten (ang.) ; míg a németek messingje a XVI. században 

 jelent meg először, vonatkozva a Fekete-tenger mellett az ó-korban épen sárgaréz 

 ötvényeiről híressé vált mesinükre. 



3. Göröfi fémnevek. Ezek jobbadán keleti eredetre utalnak. Eleinte kizárólag 



Földtani Közlöny. XIX. köt. 1889. í^^^) - , 1 í 



