IRODALOM. 



165 



szilárd conglomerátok és homokkövek az ereket határolják, a kovandos ásványok 

 tiilnyomóak, a mellékközettol való összenövés gyakori tünemény, úgymint a 

 quarzrétegeknek szarukövei való váltakozása. 



Termés telhír és arany, nemkülönben aranytartalmu kénkovand kovás 

 ásványokkal társulva, inkább a szilárd közetekben mutatkozik. 



Az arany rendesen igen finomszemű sötétsárga, miért is az ismert spanyol 

 tubák után spaniol aranynak neveztetett ; finomsága a legnagyobb valamennyi 

 erdélyi aranyok között és pedig 23 karát és (i— 7 gi-ammal egy márkában 

 (1 márka = Ki lat = 280 gramm). Telim-- és kovandban az arany a legkülönbözőbb 

 mennyiségben elosztva találtatik. A múlt században oly érczeket törtek, melyek 

 tisztán kiválasztva egy mázsában 2000 lat aranytartalmu ezüstöt szolgáltattak 

 úgy, hogy egy márka 252—253 dénár (= M gramm) finom aranyat és csak 

 3 vagy 4 dénár finom ezüstöt adott. 1782-ben egy alkalommal a Maria Loretto- 

 bányából 1 mázsa és 70 font tisztán kiválasztott erezet hoztak beváltásra Zalat- 

 uára, melyért az olvasztási és egyéb tlijak levonása után 18,740 frt kifizetetett; 

 egy miízsa éreznek értéke tehát meghaladta a 10,000 forintot. Ily magas arany- 

 tartalom természetesen a ritkaságok közé tartozott, de a tellur mindig arany- 

 ezüsttartalmu volt és márkánként mindenkor 220 dénár finom aranyat tartott. 



Egy igen különös és a bányamivelést befolyásoló tünemény az, hogy az 

 érczvezetés nemcsak a tulajdonképeni teliérre szorítkozik, hanem bizonyos távol- 

 ,ságig (/ mellékközetre is terjed mint imprágnatió és kisebb fészkek alakjában mu- 

 tatkozik, nevezetes pedig az, hogy nemcsak oly pontokon, hol iyen nemes volt az 

 er, hanem olyan helyeken is, hol meddő vagy teljesen összeszorul. 



Ólomfényle-, réz- és kénkovandtelér a faczebajai hegységben tellur- és arany- 

 erek mellett több ismeretes ; amazoktól csak azáltal térvén el, hogy tellur- és arany- 

 mentesek. Külsejükre nézve alig különböznek a nemes erektől és ezeket a mellék- 

 kőzetbe is kisérik ; feltárásuk tehát a nemesércz keresését is elősegiti és kizárólag 

 csak ezért bü-nak érdekkel. 



A Sigismundi-tárnában ólomfénylék is fordulnak elő 1—2 lat ezüst- 

 tartalommal. 



A kénkovand-fekhelyek végi-e az érczelőfordúlásuak harmadik módja, a 

 faczebajai hegységek lágyabb kőzeteiben, melyek inkább az alsóbb szinteket elfog- 

 lalják, rakodtak le. Feketés palák és részint sárgás fehér homokos agyagrétegek a 

 mellékkőzetet képezik, melyben a tiszta kénkovand gyakran 4 méter vastagon is 

 mutatkozik. E kénkovand a zalatnai ezüstkohóban értékesíttetik. 



A faczebajai bánynszat 1550-ben keletkezett s virágzása tetőpontját a 

 XVI-ik század végén érte el. A XVII-ik század elejétől a XVIII-ik század köze- 

 péig elhagyva állott. Ezen század vége felé ismét lendületet nyert, azonban a 

 sok apró bánya iíltal a művelés szét lévén forgácsolva, nagj'szabású munkálatok 

 létre nem jöhettek. Szerző 1880-ban szerezte meg a társulati bányabh-tok nagy 

 részét s az elhagyott bányákat újból megnyitotta. 



A faczebajai bányabirtok 5 középbányamértékből s 5 szabadkutatásból áll. 

 A mivelés 3 tárnában, u. m. a Maria Loretto-, a Mátyás- és a Zsigmond-ti'irnál)an 

 történik. 



A tellur- és aranyerek fent előadott előfordulási viszonyai és az ezeki-e ala- 

 pított mivelési mód mellett és tekintve az érczelőjövetel előbb említett tulajdon- 



(109; 



