1 68 IRODALOM. 



zöld, selyem fényű Olasz-Uszhíról .. . íjs. :2'43() 



. « « Mádról ... ... ... ... « ±im 



« Tülcsrdról ... ... ... ... ... « '2''-V3'2 



viztiszta, tökéletesen üveges Sdtoralja-Uj- 



hehfvöl ... ___ ... ... ... ... . « :2'359 



fekete, a töréslapon üveges, már több kiistal- 



litos képz6dmén;vTiyeI, SzoUmhéröl ... « ;2'374 



rozsda -veres, gyöngén üvegfényű Szaldnczról « i2"-'íOíi 



A nagyobb elegyrészek közül némely obsidiánbau a biotit, amphiból, 

 l)5T0xen és quarz már szabad szemmel is felismerhetők ; a szántói Sátorliegyeu 

 valóságos obsidián-porphyi- van. 



A láugkisérleti viselkedésben szintén van némi különbség ; az erre vonat- 

 kozó észleteit szerző egy táblázatban állította össze. 



Két magyarországi obsidián vegyi összetételét (Telki bánya és Tokaj) is közli 

 szerző Erdmann és Bern;íth elemzése után összehasonlítva a Szt. Pál szigeti ob- 

 sidián összetételével. 



Szerző a Tokaj -Eperjesi hegységben két nagy rhyolith-tei'ületet " különböz- 

 tet meg : 



1 . Az északi, Telkil)áuyától délre, Bozsvától nyugatra és délnyugatra terül 

 el, kiterjedése mintegy 10 P) kim. 



2. A di'li, tulajdonképen Tokaj -Hegyalján van, ez nem olyan összefüggő 

 terület mint az északi ; legnagyol)!) kiterjedése van Erdőbénye és Tolcsva közt. 

 Telkibányától északra és a két rhyolith- terület közt pyroxentrachyt az uralkodó 

 kőzet. 



A két főterületen kivül még a következő kisebbek vannak : Telkibányától 

 északra és keletre a hollóházi, puszta-falui, kajatai, bistei, kolbásai és kozmái ; a 

 zempléni Határhegységben Szőllőske és Bodrog-Szerdahely. 



Az í'itkutatott vidéken az obsidián eredeti vagy másodlagos fekvőhelyen, ha 

 csak szórványosan is, de mindenütt előfordul. Az eredeti fekvőhelyek aránylag 

 nem számosak és nem is nagy mennyiségben találni azokon az obsidiánt. 



A Tokaj -Eperjesi hegylánczban az egyes rhyolith- területeken a kőzetek 

 viszonylagos települése egészi)en véve ugyanaz, a jellemzően kifejlődött vidékeken a 

 különböző kőzetek mintegy övek gyanánt környezik egymást. A sorrend a következő : 

 belül alegifjal)!) kitörés tagja a basisos pyroxen-trachyt van, ezt mint alacsonyabb 

 fekvésű övek a különféb; rhyolithok (obsidián, bimszkő, perlit, trachyt-szurokkő. 

 lithoidit) és trachytsedimentek (trachyt-breccia és -tufa) környezik, s legkívül 

 a régi savas trachytterület. 



Az egyes vidékek részletes geológiai leírására vonatkozólag az eredeti dol- 

 gozatra kell utalnunk. 



A Tolcsva és ErdŐbénye közt elterülő, fensíkszerű Térhef/i/ egészben véve 

 nyugatról-keletre liuzódik ; alján a trachyt-breccia- és -tufa vastag övben fejlő- 

 dött ki, hclyeukint pyroxíui-tracliytra támaszkodik. Közvetlenül ezek fölött a per- 

 lites-obsidiános horizont következilv 300 — 350 m. magasságban. Födik ezt a li- 



* S/,erz(") ;i rliyolitli elnevezést tágabb éiteleiuben veszi. 



(112) 



