IRODALOM. 169 



thoiditok és bojtoa spliarolithok ; a legtökéletesebb obsidiánok a perlit és lithoidit 

 határán fordulnak elő. 



A zempléni Határhegység déli végén, Szöüösla'n az obsidián előfordulási 

 körülményei hasonlók mint a Térhegyen. A lieg;^'ek alján a déli oldalon biotit- 

 amphibol-oligoklas-andesin trachyt van, rhyolithos vagy tufiís módosulatban. 

 Az obsidián itt is a hegyek oldalán majdnem tiszta perlit-homokban vagy össze- 

 függő perlit- burokban tal.ílható ; színe fekete vagy kékes-szürke , szm-ok-, sőt 

 zsírfényű, nagyon sok ki-ystallitos zárványnyal és légbuborékkal. A felismerhető 

 nagyobb elegyrészek quarz és andesin-oligoklas. Az itt előforduló bimszkö átme- 

 netet képez a perlit és typikus bimszkő közt. A magasabb szintben fekvő hyper- 

 sthen-trachyt normális vagy lithoiditos módosulatban fordul elő. 



A tokaji Kiuijihefiii geológiai szerkezetét a régibb kutatók és a saját észleletei 

 után leírván, kőzeteit röviden petrographiailag jellemzi. Az északi oldalon a hegy 

 tövében főképen Bodrog-Keresztiir felé obsidiánt is találni. A hires tokaji yerlii- 

 f'alban az obsidián szemeket magába záró perlit a legkülönbözőbb nagyságú litho- 

 physákkal fordul elő. 



A tarczali határtól kissé nyugatra fekvő Terczlieriyen, főképen a két Sdtor- 

 hegyen nagyon sokfélék az üveges módosulatok ; ez iitóbbi geológiai tekintetben a 

 déli területnek legérdekesebb és legváltozatosabb pontja. A szántói Sátorhegyen 

 vagy a két hegy közt húzódó Mélyárokban a legkülönbözőbb vulkáni üvegek egy- 

 más közt fokozatos átmenetekben találhatók a trachyt-tufába ágyazva. Különösen 

 említésre méltó itt az obsidián-porphyr ; színe fekete, szürke, ritkán veres, számos 

 kisebb-nagyobb, könnyen széteső üvegszemből áll, üveges alapanyagában sok 

 fehér földpát-kristály (gyakran legömbölyödött) vált ki ; ezeken kivül nem ritkán 

 tufás vagy lithoiditos zárványok is fordulnak benne elő. A két hegy több pontján, 

 de főképen a szántói Sátor délnyugati és délkeleti lejtőjén található. Helyenkint az 

 obsidián-porphyr bimszkőbe és lithoiditba megy át ; a bojtos 8j)haerolithok ha- 

 .sonlóképen egy részt obsidianpoi-phyr vagy trachytszurokkőhöz, másrészt az in- 

 kább porcellánszeríí lithoidithoz képezik az átmenetet. 



1 elkibdm/án a trachytok üveges módosulatai ugyan mind előfordulnak, 

 valódi obsidián szálban nem található (csupán a tufában és rhyolithconglomerát- 

 ban) ; de annál gyakral)ban a szm-okkő. A falutól északra van egy zöldkő-trachyt- 

 vonulat, ettől délre a trachyt-sediment (főképen tufa), a mehoiek mind vízszintes, 

 mind függélyes elterjedése igen nagy. Ismét délebbre van a rhyolith- terület, ennek 

 főtömege a falutól délre és délkeletre a hegyek alacsonyabb lejtőit foglalja el. 

 A rhyolithok az alacsonyabb és magasabb horizontok kőzeteivel szoros összefüg- 

 gésben állanak. A legüvegesebb fajok mindig a sedimentek tőszomszédságában 

 vannak ; az egyes féleségek közt az átmenetek, továbbá az előfordulási viszonyok 

 gyakran a képződési módra engednek következtetni. A legmagasabb pontokat nor- 

 mális pyroxen-trachyt foglalja el. 



Telkibánya környékének völgyeiben a geológiai viszonyok majdnem meg- 

 egyezők ; északon a Nafii/patak és Osrajxifak, keleten a Xagy-Bozífni és Kemencze- 

 patak völgyében a legkülönfélébb rhyolithokat találjuk, de talán az egész hegység- 

 ben sehol sem oly gazdag változatosságban és oly tömegesen mint a Kemencze- 

 patak völgyében. Az Osvapatak völgyének fökőzete a perlit, ennek sziu-okköves 

 módosulatában fordulnak elő az ismeretes tej és viasz opálok. Közvetlenül a falu 



