242 GIUSEPPE MENEGHIN'I. 



Az 1848-iki év a fiatal tudós külső viszonyaiban és eddigi tudományos 

 vitjában nevezetes fordulatot idézett elö. 



Tanszékétől megfosztva, csak jó barátjai egyikének segítségével sikerült 

 neki Pisába menekülnie, hol a nagyherczeg 1849. januárius 20-án az ottani 

 egyetemhez az ásvánj'- és földtan tanszékére, egyszersmind az egyetemi 

 múzeum igazgatójává nevezte ki; sőt két évvel későbben (18.">1) a jjhy- 

 sicai földrajz előadásával is bízatott meg ; mindkét állásában megerősítette 

 1859-ben a toskánai, utólag, 1863-ban a királyi kormány is; 1874-ben 

 jjedig, midőn az ásványtant a geológiától elkülönítették, Meneghini ez utóbbi 

 tanszékét tartotta meg. 



Meneghini most egész erejét és erélyét geológiai kutatásokra fordította ; 

 nem mintha a természettudományok eme ágát eddig elhanyagolta volna ; 

 sőt ellenkezőleg a növények tanulmányozása bevezette őt a paláontologiába 

 és ez a geológiába és már 1845 — 6-ig publikálta a raveoi széntelepekre 

 (Combustibile fossile di Eaveo nel Veueto) vonatkozó megjegyzéseit, melyek 

 alapján ellentétben az eddigi véleménynyel, e szén triaszbeli korát megálla- 

 pította. 



1851-ben lefordította E. MuRcmsoN-nak az Alpok, Ai^penninek és Kár- 

 pátok geológiai szerkezetéről szóló munkáját (Sulla struttura geologiea della 

 Alpi, degli Appennini e dei Carpazi) és megtoldotta ezt egy függelékkel : «Con- 

 siderazioni sulla geológia stratigraíica della Toseana», melyet Paolo Savo- 

 val együtt dolgozott ki. 



Legelső fontosabb palffiontologiai közleménye «Nuovi fossili toscana» 

 1853-ban a toskánai egyetem annalisaiban jelent meg; ezt követte már 

 1857-ben nagy munkája Szardínia szigetének fossziliáiról (Palientologie de 

 l'íle de Sardaigne,)^ mely kötet egyik részét képezi de la Marmora tábornok 

 wVoyage on Sardaigue« czímü müvének. 



Ez időtől kezdve szorgalmatosan publikált, különösen palieontologiai 

 dolgozatokat, melyek ama különböző tudós társulatok kiadványaiban jelen- 

 tek meg, melyeknek Meneghini tagja volt. Megemlítjük e munkák közül 

 még a következőket: «Mouographie des fossiles appartenaut au calcaire 

 rouge ammonitique de Lombardié, et de l'Appenin de l'ltalie Centrale»^ 

 egy függelékkel « Fossiles du Medolow,^ mely munkán 14 évig dolgozott. 

 Továbbá 1851-ben «Lessioni orali di geografía íisica» ; 1865-ben «Saggio 

 sulla costituzione geológia della provincia di Grosselo" ; 1857-ben « Sulla 

 struttura degli apticio (G. BoRNEMANN-nal). 1874 — 88 mindössze 36 palaento- 

 logiai dolgozata jelent meg ; ezek között 20 mesozoi, 1 2 2)alieozoi, 4 kaenozoi 

 fossziliákra vonatkozik. Nem soroljuk pedig föl ama számos dolgozatot, 



* 1 kötet, 8" 589 old. 8 táblával. 

 '' 1 kötet, 4" 242 old. :'A táblával. 

 " 56 old. 7 táblával. 



(15-2) 



