250 SZÁDFXZKV GYULA : 



san a felcserélésig hasonlítanak a Kis-Milicz- vagy a Magos-hegy biotit- 

 plagioklas-quarz-trachytjához, de nem a mikroszkóp alatt. 



Mikroszkóppal nézve üveges ( Jiigerbokor) vagy szürkés magmás (Kertek- 

 alja) alapanyagot találunk, a mely körülbelül fele részét foglalja el a kőzetnek ; 

 de ezen alapanyag se egészen amorph, hanem sok helpitt látni a nyomát a 

 kezdődő kristályosodásnak polarizált fényijén. 



Akőzetmásik felét a belőle kivált, körülbelöl egyenlő nagyságú nagyobb 

 fajta mikrokristályok alkotják, a melyek túlnyomóan földpátok, aztán pyro- 

 xenek. Ezen mikrokristályos rész is alapanyagszerűvé törpül ama néhány 

 makroszkóposán is látható nagy földpát (a lángkisérleti meghatározás szerint 

 oligoMas) mellett, a mely minden csiszolatban előfordul. A hasonló nagyságú 

 quarz és biotit már sokkal ritkább, metszetbe csak elvétve kerülnek. 



A kertekaljaiaknál az alapanyagban és a földpátokban igen sok gesz- 

 tenyebarna színű üveget találunk foltonként, a mely sokszor devitrifikálódik : 

 ennek eredményeként egy pár igen tökéletes fekete keresztes elsötétedésü 

 sphárokristályt is találtam ugy az alapanyagban, mint a földpát-zárványban 

 is. (Ez utóbbi tökéletlen.) 



A földpát-mikrolithok (valamint a többiek is) összekuszálva vannak. 

 Többnyire ikrek nagy elsötétedési szögletekkel. A kertekaljaiakban szinte ren- 

 des jelenség a fentemlített barna üvegzárványok, a melyek egész olyan 

 alakúak, mint maga a földpát. A nagy földpátok közt vannak nemikrüek, de 

 vannak rendkívül sok egyénből álló ikrek is; ezek épek, de némelykor 

 egész terjedelmükben kaolinosak (szürke pontszerűen változnak meg), más- 

 kor csak külső részükön van egy ilyen ráma, a mely körül legkívül még egy 

 ép burok következik. 



A pyroxenek nagyrészt hypersthenek. Augit csak elvétve található a 

 kertekaljaiban, a jágerbokoriban valamivel több van; itt ikrek is előfordulnak, 

 továbbá sugaras csoportok. Általában véve feltűnően világos színűek, sokszor 

 csaknem egészen fehérek, pleochroismusok alig észrevehető. 



Az apró pyroxenek részben nagy egyének töredékei, vagy leolvadt 

 maradványai, részben újonnan kiképződött mikrolithok. E kettő között föl- 

 tűnő nagy a különbség. A kristályodás embryonális alakjaira igen szép példá- 

 kat találunk, a hypersthen-mikrolithok között igen gyakori a nagyon hosszú 

 karcsú mikrolith, a mely elárulja, hogy kristályodása több, de szigorúan 

 egyenes vonalba eső ponton kezdődött, melyből haladt föl és le a szomszédok 

 felé, a melyekkel még nem ért egészen össze; többnyire l)arna üvegzárvány 

 választja el őket egymástól. Helyenként úgy látszik, mintha a magnetit- 

 szemek vonzó pontokkent szerepeltek volna hypersthenek alakulásánál, t. i. 

 az egy vonalba eső nagy magnetit-szemek körül látunk alig észrevehető 

 hypersthen-kristályt alakulni. 



Az iiralitosodasnak is van nyoma egy több mm. hosszú megrongált 

 hypersthennél, a melyen hosszirányban jó hasadás látható. A kioltás a 



(lüO) 



