264 STAUB MÓRICZ : SABAL MAJOR UNG. SV. 



E nevezetes pálma fosszil elődjéből, számos levélmaradványától elte- 

 kintve, alig ismerünk egyéb részeket. K. Ludwig (1. c. p. 86, Tab. XXI. fig. 3.) 

 a salzhauseni leveles szénből ír le egy virágzatot, mely C. v. Ettingshausen 

 (Sitzgsb. d. k. Akad. d. Wiss. LVIL Bd. 1. Abth. p. 823) szerint ide tarto- 

 zik ; CoTTA (Dentrolithen p. 5í2. Taf. X, fig, 1—3) a csehországi Altsattel har- 

 madkori homokkövében talált és általa Perfossus anfiularis-nak elnevezett 

 törzsmaradvány A. Schenk (A. Engler, Bot. Jahrb. etc. IV. Bd. p. 484 — 5) 

 szerint talán Sabal törzséhez tartozik; A. Andreáé (1. c.) j)edig említi, hogy 

 az elszászi Lobsann melletti barnaszén részben tűleveltíek fájából, részben 

 pedig — és ez az úgynevezett «tÜ8zén» — tisztán pálmarostokból áll. 



A növény, a mint az alábbi összeállításból kitetszik, az euró])ai har- 

 madkorban nagyon el volt terjedve; mert már az középső eoczénböl ismerjük 

 és megmaradt egészen a felső mioczénig. Hazánkból a már említett Kadoboj- 

 tól eltekintve ismerjük még Dorogli és Máriafalva vidékéről. Ez utóbbi levele- 

 ket D. Stur meghatározta; fölötte nagy levelek lehettek, mertarhachis hiánya 

 mellett a levéllemez rendkívüli méreteire engednek következtetni ; ha pedig 

 az erdélyi levelünk tényleg a neocomhoz számított kárpáthomokköbe tartozó 

 rétegben találtatott; akkor az is nevezetes módon szaporítaná Saixtl major 

 Unq. sp. geológiai elterjedésére vonatkozó ismereteinket. Egyelőre annyi áll, 

 hogy a nagyenyedi Bethlen-tanoda a legnagyobl) példányt őrzi, mert össze- 

 hasonlítva Herr említett példányával, ezt minden tekintetben fölülmúlja. 



Eszakamerika harmadkori flórájában is szerepelt, legalább P. Fried- 

 RicH (1. c.) azt állítja, hogy L. Lesquereux t'labí'llaria i'ocoiica-jáivdk [\. c.) 

 1-sö és 2-ik ábrája elkülönítendök a ;>-ik ábrától és Unger fajával egyesí- 

 tendök. 



Sahal major Untj. sp. elterjedése : 



Felső Mioczén : Yal d'Arno, Sinigaglia. 



Középső Mioczén : Montebamboli. — Moskenberg Leoben mellett.* 

 Máriafalva (Vas m.) : liadoboj. 



Alsó Mioczén : Kutschliu, Lausanne, Mt. Calvaire. 



Felső Oligoczén : Kott, Salzhausen, Kaltenncn-dheim, — Armissan. — 

 Montagny. Kichvue (Merlat, Villars). — Priesen. 



Középső (>li(f0czén : Lobsann. — Chiavone. — Marseille (mészmárga). 



Alsó Oiifioczén : Aix, Massale. — Münzenl)erg, Schortau, Stedten, Há- 

 ring. — Marosvölgy (?) 



Középső Foczén : Sheppey szigetén. — Dorogh (Esztergom m.) 



Afuerika : Black Buttes (első csoport). 



''■■ F. ÜNdKK (Jen. et. spec. pl. foss. p. ;'30 cziinü könyveljen e níivény lelet- 

 helye gyanánt Sot/.ká-t is említi, ilc tv/, nf^yanazon évben niej^jelent és Sützka íioráját 

 részletesen leir(') niunkájáiiau ern'll a szci/.ö már nem tesz említést. 



(174) 



