278 IRODALOM. 



A nevezetesebb aranyleletek közül a 'tKrakii lai aner» hegység és a Pojaua- 

 Vorvist-Buzariii Moravicza mellett említendők. 



Szerzőnek egyik bai-átja, a (iKi-aku ku aner^ bányatársulat volt igazgatója 

 1 865-től 1 870-ig e hegységet részletesen íítkutatla és több helyen megvizsgálta 

 valamennyi edtlig ismert tóiért; nekem, úgy mondja a szerző, mint szomszéd 

 alkalom kinálkozott a biinyákat bej;irni, mz órczolőkészítési ki.sérletoket követni 

 és barátommal együtt az aranytelérekot illetőleg a következő (trpdményre 

 utottnnk : 



«A syenitben sok telér mutatkozik, Ade ezek közül a iJű-aku kn Aneri>-l)an 

 csak híirom, és a Pojana Vorvist-Ogaszu Bnzarin vidékén csak ogyetlonegy figye- 

 lemre méltó van ; ezek közül ismét a már régibb időkben tárnák és kisebb aknák 

 által részben feltárt fő telér a (iKraku kn Aner»-ban biztos jövedelmet igér. » 



Valamennyi telér aranytartalma igen v.-lltozó és csekt'dy elterjedésre tömé- 

 nyítések is fordulnak elő, melyekben körülbelül 50 t. érez (i^O gr. aranyat szol- 

 gáltat, míg sok méterre úgy a csapás mint a dőlés iránya szerint a tartalom csak 

 4 grm. tonnánként. 



Ha a közelben kellő vízerő volna — a mi íVijdalom nincsen, — akkor 

 csekély kezelési költség mellett a főtelér lefejtése kétségen kívül jövedelmező. 



Felemlítendő továbbá, hogy a syenit még egyéb helyeken is gyenge telérek- 

 ben aranyat és annak nyomát mutatja és hogy az előjövetel hasonló a Moravicza 

 vidékbelihez ; ós ezen körülménynek tulajdonítandó, hogy a bánatit területén vala- 

 mennyi patak és folyó kavicsilban és homokjában az arany nyomát találni. 



Ismeretes egyébiránt az is, miszerint a bánatit azon haitalmas luígység, 

 mely feltörése alkalmával, különösen a mészszel való határon, Délmagyai'ország- 

 ban a leghatalmasabb érülési tömegek és érczfekhelyek létesítéséhez hozzjljárult. 



Ezen érczterületeken ősidőktől kezdve azon b;íny;iszat folyt, mely az osztrák- 

 magyar államvasuttársulat kiterjedt vasiparának biztos alapját képezi. 



Mint aranytermelő hely Oravicza is ismeretes. Az ottani hegységben kristá- 

 lyos palák és mész vagy gi'iluit között, nem messze az ernptivkőzettől, egy az 

 említett kőzetekből álló, több méter vastag meglágyult anyag törik, nielylten 

 szabad arany kiaknázásra méltó mennyiségben előfordul. 



De itt is, úgy látszik az arany az elmiUlott csillámpalából szíírmazó kén- 

 kovandból ered, a mennyiben az érülési anyag és az úgynevezett teléranyag köz- 

 vetlen szomszédságában még elváltozatlan palából való kovand pöi-kölés és zúzás 

 után a kézi szeren még az arany nyomát mutatja. 



Jelenleg ezen aranybánya parlagon hever és az u. n. « teléranyag" le van 

 fejtve ; de mind a mellett az itteni előjövetel figyelemre érdemes, annyival inkább, 

 minthogy 13 évvel ezelőtt, itt Délmagyarország még legjövedelmezőbb arany- 

 bányászata létezett, mely 40 évi fennállása alatt vagy 300 kg. tiszta aranyat hozott 

 beváltásra. 



Egészen máskép foi-dul elő az arany TiltVi-n Oravicza mellett. Ott p. o. a 

 IS-apostol-bányatelken, lágy, ehuiillott mágnesvaskőben és annak gránilttartahnú 

 mellékkőzetében, nagyobb mennyiségíí aranyat találtak mint egyel)ütt; de mig az 

 « Aranykutató hegységben » az arany finom apró lemezekben és szemcsékben for- 

 dul elő, ott mindig csak hegyes, finom tíík alakjában mutatkozik. 



(1M8) 



