.S 1 4 INKEY BÉLA : 



kinek fáradhatatlan buzgósága első sorban az intézet életbeléptetését tiulta 

 kormányánál keresztül vinni, ezután jjedig mint az intézet vezetője és fö- 

 munkása ily rövid időben e roppant terület kartirozását eszközölte. 



Délkeleti szomszédainknak eme tevékenysége annál nagyobb mérték- 

 ben érdemli figyelmünket, minél fontosabbak kutatásaik a kárpáti liegy- 

 láncz és az erdélyi havasok földtani szerkezetének teljes felismerésére nézve. 

 Minthogy az országos határ Erdély keleti és déli szélén csaknem mindig a 

 hegység vízválasztó élén fut végig, természetes, hogy csupán az innenső lej- 

 tők ismerete még nem meríti ki a feladatot és hogy csak akkor lesz tiszta 

 fogalmunk hazánk e hatalmas védbástyáiról, ha kőzetrétegeik minőségét, 

 viselkedését és szerkezetét a hegység mindkét oldalán összefüggő kép alak- 

 jában felderítve látjuk. 



Ezért bátorkodom tagtársaimat ma négy év letelte után* ismét, 

 a romániai földtani intézet kiadványaira figyelmeztetni és e bemutatáshoz 

 egynehány megjegyzést fűzni, mire a romániai hegységekben szerzett saját 

 taj^asztalataim szolgáltatják az anyagot. 



Minden topographiai térkép mutatja, hogy a román királyság föld- 

 rajzi alakulása ép oly egyszerű mint átnézetes. A magas hegylánczok keleti 

 és déli lejtői képezik az ország szegélyregióját hazánk határa mentén. Ehhez 

 csatlakozik egy széles öv alakjában a harmadkori dombos vidék, mely maga 

 fokozatosan átmegy az alföld tágas síkságaiba. 



Földtani szempontból legérdekesebb, és minket is legközelebben 

 érdeklő, az első, vagyis a magas hegyi vidék öve. Abban találjuk az erdélyi 

 és bukovinai Kárpátok hosszú hegyhullámainak folytatását az ő eoczéu-, 

 kréta- és jurakorbeli üledékeivel és archai palakéjjződményeivel Moldovában 

 és Oláhország keleti részeiben ; továbbá nyugat fele az újból hatalmasan 

 kimagasló erdélyi havasok déli felét, mely a fogarasi, szebeni, zsilvölgyi hegy- 

 lánczokhoz mint kiegészítő rész csatlakozik és végre Kis-Oláhország legnyu- 

 gatibb részében a krassó- szörénymegy ei havasok déli görbülését követvén a 

 Duna Vaskapu szorosáig terjed. 



Egészben véve a földtani kép, melyet a román intézet térképei elénk 

 tárnak, megfelel, a mi a formatiók folytatását illeti, azon várakozásnak, 

 melyet az erdélyi földtani térkép kiegészítéséhez fűzhetünk, és megfelel a 

 magyar kutatók által vázolt románországi térképrészeknek is. Természetes, 

 hogy oly gyors és futólagos felvételeknél, minők a körülmények nyomása 

 alatt** úgy a magyar mint a román munkák voltak, a részletekben, az egyes 

 képződmények határolásában, gyakoriak és némely helyütt tetemesek is az 



* V. ö. Inkey Béla : líoniáu és uiagyíir geológiai felvételek a két oi szí'ig hiitá- 

 rán. — Földtaui Közlöny. XV. köt. 141. old. 



''"•• Minthogj' ama földtani felvételek egyik czélja az volt. hogy a nemzetközi 

 európai földtaui térkép számára szolgáltassa az anyagot, szükséges volt a munkát 

 minél elöljb befejezni. 



(áOO) 



