316 iNKKY béla: 



rendelt módosulásokat nem szabad mint különálló közetfajokat kiválasztani,, 

 legkevésbé pedig eruptiv kőzetnek nevezni azt, a mi nyilván az általános 

 metamorpliizmus eredménye. 



A román térképek gránítfoltjainak egy másik része nem igazi gránit, 

 hanem gránitos szövetű, de nagyban mégis réteges és helyenként kissé palás 

 gneiszra vonatkozik. Ilyen pl. a Polovrácstól északra (V. lap) fekvő nagy folt, 

 továbbá a mehádai Cserna jobb partján a Plaju Oslei, Plaju Biílzu és Miciisa 

 hegyeken látható hosszúkás és a Dosu Csernin levő gömbölyű foltok. Mint- 

 hogy a gránitgneisz majdnem mindenütt felismerteti a palásság nyomait és 

 fokozatosan át is megy rendes gneiszba, nézetem szerint szintén helytelen 

 ezt mint eruptiv közetet élesen különválasztani. 



De vannak a hegységben, bár ritkán, igazi gránittömzsök is, mint 

 pl. a M. Cserbu hegyen Kovácstól E-ra, a hol igen nagy, husvörös föld- 

 pátú gránitot láttam, mely a román térképen (V. 1.) fel van tüntetve, bár 

 nem egészen helyes határolással. ügj^anilyen gránitot láttunk a rault nyáron 

 Baja de Aráma tőszomszédságában és, ami annál feltűnőbb, hogy ezen szem- 

 beszökő kőzet, mely a helység előtt egészen az országút szélén is látszik, sem 

 ezen a térképen, sem Draghiceanu földtani térképén nincsen jelezve. 



Külön szíujelzést kapott a szerpentin is, mely az egész hegységben 

 sűrűen előfordul, rendesen mint a chloritpalák kiseröje, melyekből helyi 

 raetamorphozis utján keletkezett. Stefanescu Sabba. úr* kétféle szerpentint 

 különböztet meg; olyant, mely telepeket képez, mely tehát a fentebbi kelet- 

 kezésre vall, és tömzsök vagy erek alakjában fellépő szerpentint (en filons et 

 amas), mel}^ valósziuűleg eruptiv természetű. Baja de Aráma vidékén van 

 egy pár tömzs valami sötét szürkészöld kőzetből, melyre ez a megjegyzés 

 vonatkozni látszik, de úgy hiszem, hogy ezeket a kőzeteket helyesebben dia- 

 basnak kellene nevezni. 



A mesozoi csoportot illetőleg a román geologok között eltérő nézetek 

 uralkodnak. Kis- Oláhország hegységeiben ugyanis többszörös mészkővonula- 

 tok vannak, melyek szoros kapcsolatban állnak oly feketés palákkal és 

 kemény quarzitos homokkövekkel, a minőket Magyarországon is, külcniösen 

 Mehádia környékén kifejlődve találunk. A kövületek, melyeket úgy dr. Koch 

 Antal mint dr. Schafarztk Ferencz a fekete palákban gyűjtöttek, világosan 

 bizonyítják, hogy ezen rétegek a liaszhoz számítandók, Tietze szerint** a 

 felső liaszhoz ; a mészkövekben eddig még csak gyéren talált kövületek a 

 felső jura mellett szólnak. A múlt nyáron, midőn dr. Schafarzik Ferencz- 

 czel együtt Baja de Aráma vidékét bejártam, ezen helység szomszédságában 

 a szürke mészkőben egy Nerineát találtunk, mely a N. iiodosa d'ÜRii. fajjil 



'"'■ Aiiiianüu biuroului geologicu, Anxű lSS:2/8.'i Nr. ;i 

 :;•:;: j^ TietzB : Ueber die fragliche Stelliin<2; rler Liasschiefer bei ^íobadia. Vcv- 

 liaii.ll. (1. k. k. Reichsanst. 1872. p. \H:]. 



