318 iNKEY béla: 



szórul-szóra ráillik a ponori és krivádiai mészre, melynek állása nem szen- 

 ved kétséget. 



A mészkőnek földtani meghatározásában tehát egyetértek a román 

 földtani térképpel és S. Stefanescu nézetével. De a miben ö nagyon eltér 

 mind az én véleményemtől, mint Draghiceanu előadásától, az a mészkő. 

 alján előforduló sötét palák és az azok alatt fekvő quarcitos homokkövek és 

 conglomerátok korbeli meghatározása. Draghiceanu ezeket az üledékeket 

 összefoglalja az illető mészkövekkel és e szerint az egyik helyen jurakorú, a 

 másikon kretakorú palákat rajzol. Stefanescu ellenben azt találja, hogy a 

 palák meg a mészkövek között teljes discordantia vau és ennek folytán ő a 

 palákat (schistes ardésiennes) összefoglalja az archai csoport kristályos palái- 

 val, ugy latszik a phyllitekben találván az átmeneti kapcsot. 



Mindazon példák ellen, melyeket Stefanescu a discordantia bebizo- 

 nyítására idéz és rajzzal is kimutat, ugyanannyi, sőt több példát idézhet- 

 nék saját tapasztalásomból , hol az együttelöfordulás és a concordantia 

 szembeszökő. És végre is, nem volna meglepő, ha liaszkorú pala és felső 

 jurakorú mészkő lerakodásai között oly tömegmozgások álltak volna be, 

 melyek helyenként discordans települést eredményeztek. Hisz azt én is beis- 

 merem, hogy a mészkő elterjedése kissé más mint a paláé és sok helyen a 

 mészkő transgressive átmegy a palaalapról a kristályos gneisz alapra; de 

 egészben mégis e két üledék elég szoros kapcsolatot mutat, hogy mindakettőt 

 oly nagy osztályba, minő a jurasystéma, besorozhassuk. Végi-e, mint főbizo- 

 nyítékra Stefanescu nézete ellen, csak arra kell utalnom, hogy a legtöbb 

 helyen a fekete palák és a kristályos palák között conglomerátok és homok- 

 kövek, tehát mindenesetre törmelékkőzetek találtatnak. 



így tehát az én felfogásom, mely igaz, csak egynehány tanulmányútra 

 támaszkodik, sém Draghiceanu, sem Stefanescu nézeteivel nem egyezik 

 meg egészen. DRAGHicEANu-val szemben fenntartom úgy a csernai mint a 

 haltai mészkőnek jurakorbeli meghatározását; Stefanescu ellenében pedig a 

 palákat és quarcit-homokkövet nem az archai csoporthoz, hanem a liaszhoz 

 számítom. 



A harmadkori üledékek tárgyalásába azért nem bocsátkozom, mint- 

 hogy e téren saját tapasztalásaim köre igen korlátolt, l 'e meg kell említe- 

 nem néhány nézeteltérést, melyek magukból a román intézet kiadványaiból 

 kitűnnek. 



így pl. a kárpáti homokkő meghatározásában eltérés van Botea és 

 Stefanescu között, a mennyiben az első igen sok kárpáti homokkővet kréta- 

 kornnak nevez, melyet ü'a ut61)bi az eoczénliez számít. A kövületek ritka- 



incoloieK et qiielqiie fois transparantes. Ties-soiiveut il est parcoum eu dilTerentes 

 irections de veines ronge qui, en s'entrecoupant le paitagent en íiiorceaux de ditfe- 

 rentes grandenrs, et Ini ddniient iin aspoct de l»vc'ches.» 



(101) 



