A TOKAJ-KPEK.JKSI HKGYSÉG. 829 



A Nyerges-hegy zárványát mikroszkoj^pal vizsgálván, azt találtam, hogy 

 a pyroxenek részben aiigitok, de nagyobb részt hypersthenek. Van benne 

 tirossiűar is. Ezek egymásba szövődnek, nagyon meg vannak rongálva. 

 A földpátok benne nagyok, de sok a mikrolith is. Erősen be vannak hálózva 

 a trachytos bezáró anyag által. 



Ezen alcsoport kőzetet mint tömör lávát találtam mindenütt, csupán a 

 Szár-hegy északi részén vannak belőle eruptiv-brecciák is. 



Nagy részük vasta?: talajjal van eltakarva és erőteljes erdővel fedve, a 

 melyben nagyobb sziklákat csak gyéren találunk (Fehérház déli oldala). 

 Kivételt ez alól csak a kopár füzéri legelődombok alkotnak, a melyek he- 

 lyenként nagyon kövesek. De ezen kövek sem valami nagyobb sziklák — a 

 minőket az első alcsoportnál, vagy a pyroxentrachytoknál találunk — , hanem 

 néhány köbdcm.-nyi tüskök. Ennek oka abban rejlik, hogy porozusabb, 

 érdesebb szerkezetüknél fogva ezen kőzetek gyorsabban mállanak, hamarább 

 széthullnak, mint a tömörebb másik két alcsoport tagjai, vagy különösen a 

 pyroxentrachytok. 



Elválások által képződött rétegeket a gerinczeken elég gyakran lehet 

 észlelni, a melyek csapásának főiránya E-D-i. 



Ezen alcsoport is egy egységes területet foglal el, a melybe csak a nyu- 

 gati oldalon van egy apró pyroxentrachy L-folt (Köves-hegy), a mely jóval ala- 

 csonyabban marad, mint a biotit-oligoklastrachyt ; feltűnővé csupán hatal- 

 mas kőtengere teszi. 



3. A harmadik alcsoportot — makroszkóposán nézve — jellemzi az, 

 hogy biotit, quarz van benne, de nagyon kevés, annyira, hogy egyes kézi 

 példányon esetleg nem is találjuk egyiket vagy másikat, de a szomszéd pél- 

 dányon már meg van, csakhogy gyéren. Szövete andesitos, tömör, e tekintet- 

 ben jóval fölülmúlja a második alcsoportot. Biotit-gneisz-zárványok előfor- 

 dulnak ugyan benne, de gyéren és többnyire összeolvadt halmazokat alkotva. 



Az említett tulajdonságokból is láthatjuk, hogy ezen alcsoport hason- 

 lít a pyroxentrachy tokhoz. Ali ez főként a keleti oldalon lévő tagjaira, a 

 melyek térbelileg is csakugyan szomszédosak a pyroxentrachytokkal. 



De másrészt átmenetet képez ez nyugati szélén a második alcsoporthoz, 

 és pedig helyenként olyan lassan, észrevétlenül, fokozatosan, hogy a Csataréttol 

 (N.-Milicz déli lejtőjén) délre húzódó gerinczet éppen úgy sorolhatnám a2-ik 

 alcsoportba is, mint ide, mert a tetőn uralkodó tömör andesitos alapanyag 

 helyett itt trachytos képződött ki ; a nagy földpátok élesen kiválnak benne 

 biotit, quarz bőven van, zárványok is gyakoribbak. Egészen ez áll a Bikkfás- 

 hegyröl is, a mely egyrészt a második alcsoportba sorolt Magos-hegy, másreszt 

 az orthoklastrachyt határán áll. Sőt még az Orita keleti aljában, lent a Jókut- 

 nál is találtam ilyen biotit és quarzban gazdagabb, átmeneti kőzetet, továbbá 

 északon a Kanta-hegy é. lejtőjén. 



Az egészből az tűnik ki, hogy ezen 3-ik alcsoport a 2-ikból emel- 



(215) - 01/, 



