330 SZÁDKCZKY GYULA : 



kedik fel, liogy a második alcsoport kőzete csaknem összefüggő övet képez a 

 harmadik körül. 



Azandesites alapanyagú, de biotit- és quarztartalomra nézve középbelyet 

 foglaló első alcsoportbeli kőzetekkel térbelileg sehol sem függ össze ezen 

 harmadik alcsoport, de olyan átmeneti tagok sincsenek e második alcso- 

 port között, a minő a második és harmadik között. Legközelebb jut egymás- 

 hoz e ket typus a déli részen (a harmadik alcsoportbeli Bikkfás-hegy és az első 

 alcsoportbeli Melyeszke), de el van egymástól választva egyrészt a Magos-hegj- 

 által (második alcsop.), másrészt az orthoklastrachyt terület nyugati része által. 



Ezen alcsoportba tartozik a N.-Müicz, a mely nem csupán a tárgyalt terü- 

 leten, hanem ezen hegyláncában messze földre a legmagasabb hegy (894*6 m.) 

 Ide tartozik továbbá a K.-Milicz, Csatarét, Kis- ós Nagy-Kopasz, azután az 

 Orita hosszú gerincze (801 m.), a Bikkfás-hegy. A 2-ik alcsoporttól tehát 

 nagyjából a Sötétvölgy-patak és a pusztafalui patak választja el. 



Ha most a másik két alcsoporthoz hasoulitjuk nagyságra nézve ezen har- 

 madik alcsoportot, úgy találjuk, hogy középen áll, t. i. nem foglal el olyan 

 nagy területet, mint a második, de legalább is kétszer oly nagyot, mint az első 

 alcsoport. Ezen harmadik alcsoport területéről vagy 50 különböző pontról vett 

 kézi példányt és 18 vékony csiszolatot tanulmányoztam át a következő ered- 

 ménynyel. 



Az alapanyag mikroszkóposán nézve hol világos-, hol sötétebb szürke, 

 egészen feketébe átmenő, helyenként vörös szinti. Kiképzödésére nézve álta- 

 lában andesitcs, de nem mindenütt tömör: az Orita tetején és déli alján találni 

 likacsos szerkezetüeket is. A likacsokat az eltávozó gőzök és gázok idézték 

 elő, a melyek helyenként egész olyan salakossá teszik ezen kőzetet, a minőt 

 fiatalabb vulkánjainknál, jelesül balatonvidéki bazaltjainknál találunk a 

 kráter tetején. 



Ezen salakos képződményt, a mely laza természeténél fogva leggyor- 

 sabban pusztul el, a többi e vidéki közeteknél nem találtam, ebből tehát 

 talán némileg ezen kőzetnek viszonylag fiatalabb korára is szabad következ- 

 tetnünk. 



Az ásványos alkatórészek többnyire olyan aprók, hogy makroszkóposán 

 alig tűnnek fel az alapanyagban. Csupán azon helyek kőzetei képeznek e 

 tekintetben kivételt, a melyek térbelileg is közelednek a második alesojjorthoz. 



Mikroszkóppal az alapanyagot legtöbbször mikrokristályosnak találjuk, 

 a melyben esetenként amorph, magmás bázis úgyszólván alig maradt vissza. 

 (Kopasz, K.-Milicz.) A mikrokristályok tulnyoraólag földpátok, aztán pyroxén 

 és magnetit. De a mikrokristályoknak nincs mindenkor kristályos alakjuk, 

 hanem szemcsés, szabálytalan határozatlan körvonalúak, kristályos szerkeze- 

 tüket csak a poláros fényben árulják el (Kryptokristályosak). Ilyet találunk 

 a N.-Milicz kőzetében, a melynek fehér földpátszerti alapanyaga halmazpo- 

 lárosságot mutat. 



(-Ji(i) 



