334 SZÁDECZKY GYULA : 



aggregat-polarizatiót mutató szemek alakjában van jelen, de van ezenkívül iker- 

 rovátkos kristály is. A biotit feltűnően ép, erős dichroismust es szép pleoch- 

 roitos udvarokat látni rajta, magnetitzárvány van benne. A pleonast-szemek 

 sötétzöldek, vastagabb metszetük átlátszatlan, a vékonyak zöldesen át- 

 tetszők. 



Bőven van gneiszzárvány a Csataréttől délre menő gerincz kőzetében. 

 Egy ilyen mikroszkóppal nézve loldpát-, csillám- és magnetitból áll. A földpá- 

 tokon mind azon tüneményeket látjuk, a melyek a megolvadás és ujrakristá- 

 lyodással járnak: rendetlen aggregátokat, sőt tökéletlen sphíerokristályo- 

 kat alkotnak, a melyek tűalakú krystallitok összekuszált halmazából állanak. 

 A tűk elsötétedése nem egyközös hossztengelyükkel. Biotit sok van benne, 

 dichroismusuk világossárga, sötétbarna (nagyon erős) ; magnetittel van- 

 nak telve. 



A Csataréten olyan gneiszzárványt találtam, a mely egészen be van 

 olvadva az alapanyagba és a folyósság irányában kihúzva. 



Az említetteken kívül gneiszzárványt találtam még a N.-Kopaszon, 

 Orita aljában a Jókút mellett, a Vaskapu körül. 



Az előbbi tagoknál is előfordult közönséges gneiszzárványokon kívül 

 találtam az Orita gerincze déli részén egy dicliroit-gneisz-záYYányt is. Dichroit 

 bőven van ebben magnetitosan elváltozott biotithalmazok közt. Szemeket 

 alkot, a melyen hasadás nem látható. Pleochroismusa a rendes: az ibolya 

 szín sötétebb és világosabb árnyalata és sárgásfehér. Quarz is van mellette 

 a földpátokon kívül, továbbá pleonast. 



Gyéren olyan trachytféle zárványok is fordulnak elő, a minő az előb- 

 biekben. A Bikkfás-hegy e fajta vörös zárványa nevezetes azért, mert szürke 

 kőzetben van, tehát világosan mutatja, hogy a vörös színnek már akkor meg 

 kellett lenni, mikor a bezáró kőzetbe jutott, mert ha későbbi volna, akkor a 

 bezáró kőzetnek is vörösnek kellene lennie. 



Ezen alcsoport alkotottá hegytömegnek ENy — DK-re húzódó hosszú 

 gerincze van, a mely EK-, K- és D-i irányban mellékgerinczeket bocsát. 

 A magas gerinczen relatíve nem magas kúpocskák emelkednek. Az egykori 

 krátereket felismerni már nem lehet. 



Ezen hegyek is gazdag növényzettel, szép szálerdővel vannak borítva, 

 de találunk azért egyes tekintélyes sziklafalakat is. Ezek közt első helyen 

 említem az Orita K. oldalán lévő, vag}^ 300 lépés hosszú sziklatömzsöt, a 

 mely 20 — 30 m. magas tornyokat és falat formál. Szabályos elválás nincsen 

 Dny-i részén, hasadozik itt minden irányban, de EK-i végén lávarétegesség- 

 szerü vékony elválás található, a mely 10 — 30° alatt dől Ny.-ra. 



Hatalmas sziklatömeg van a N.-Milicz é. részén is, a hol körülbelől 

 E — D és K — Ny irányába menő elválások folytán valóságos oszlopok kép- 

 ződnek. Helyenként lávarétegességhez hasonló elválásokat itt is lehet látni,. 

 a melyek D-re dőlnek :2()° körül. 



(-J-2(IJ 



