A TOKAJ-EPERJESI HEGYSÉG. 335 



Sokkal zordabb benyomást tesznek azon vad sziklacsoportok, a melyek 

 a K.-Miiicz oldalában merednek. Izolált egészen 15 m. magas szikla oszlopo- 

 kat találunk itt a fák között, a melyek úgy jönnek létre, hogy az elválások 

 által keletkezett egyes közbülső részletek elpusztulnak, kidőlnek. A kidőlt 

 részek egész fákat törnek össze, a mi még vadabbá teszi ezen tájat, a pusz- 

 tulás többszörös képét mutatván. A fő elválási irányok K — Ny, DK — Eny-i 

 irány fele tartanak. Vannak vékony lávarétegszerü elválások is, közel szintes 

 helyzetben. 



Ezen lávarétegességszerű, csak il — 3 cm. vastag, szorosan egymásra 

 fekvő elválások — a mint látjuk — gyakran előfordulnak a nagy sziklatö- 

 megeken a durvább többnyire egyenesen felállított elválások mellett. Neve- 

 zetes róluk, hogy mindig a sziklatömegek alsóbb részén találhatók. 



Ezen alcsoportban is általában tömör összefüggő a kőzet, csupán egyes 

 pontokon lehet gyenge eruptiv breccids képződményt találni, így az Orita d. 

 aljában fiatal erdőbe rejtőzött néhány m. magas sziklatömzsöt. Az Orita k. 

 oldalán lévő hosszú sziklafalban is találunk brecciás részleteket. Ilyen a 

 K.- Kopasz végén lévő két szikla is. 



Ha már most részletesen ismervén a biotit-oligoklas-andesin-quarz- 

 trachyt alosztályait, a viszonyos kor megállapítására vonatkozó jelenségeket 

 összegezzük, arra jövünk, hogy a legsavasabb, 2-ik alosztály csaknem egészen 

 körülveszi a másik kettőt, a melyek tényleg ebből emelkednek ki. Minthogy 

 különben is általános törvény a vulkánoknál, hogy azok legsavasabb ter- 

 ménye lát először napvilágot s ezután következnek fokozatosan a basikusabb 

 eruptiók; a 2-ik alcsoportot tekinthetjük azon hatalmas vulkáni működés 

 legrégibb termékének, a mely a biotit-oligoklas-andesin-quarz-trachytot 

 létre hozta, legfiatalabbnak pedig a legbasikusabb andesites 3-ik alcsoportot. 

 E mellett bizonyítanak az olyan apróbb mellékkörülmények is, mint pl., 

 hogy salakos lávát csupán a 3-ik alcsoportnál találtam. 



A biotit-orthoklas-oligoklas-quarz-trachyt zsámolyát képezi a biotit- 

 oligoklas-trachytnak, a mely utóbbi láthatólag az elsőből emelkedik ki. A fen- 

 tebbi okok alapján az orthoklas, trachytot és rhyolithot idősebbnek kell tar- 

 tanunk, mint a basikusabb oligoklas-trachytot. A közetzárványok úgy az 

 orthoklas-, mint az oligoklas-trachytban hasonlók ugyan, de az aprószemű 

 trachytos zárvány, — a mely fejnél nagyobb tuskókat is alkot az orthoklas- 

 trachytban, míg az olikoklas-trachytban mogyoró, legfelebb diónyi darabká- 

 kat — szintén valószínűvé teszi, hogy az a régibb kőzet, a melyikben nagyob- 

 bak e zárványok. 



Valamint az orthoklas-trachyt, úgy ezen andesitos biotit-trachyt typusú 

 kőzet isa mint — a Kopaszka alatt a füzéri szekérút mellett lévő gödörben 



■Hl] 



