KGIPTOM GEOLÓGIÁJÁHOZ. SSÍÍ' 



mely dél felé a Vörös-, észak felé a Középtenger tengeri képleteibe megy át; 

 minek megfelelöleg a Ballab-tavak a Közép-, a Keserütavak a Vöröstenger el- 

 szegényedett faunáját állítják elénk. ^ A két fauna egymástól való elszigetelt- 

 ségének különös tényét azon egyszerű feltevéssel lehet megmagyarázni, hogy 

 a Nilus a diluvial időkben körülbelül a mai isthmus közepén ömlött a ten- 

 gerbe és édes vizének nagy tömege a sekély tengerszorost úgy töltötte be, 

 hogy elválasztó falat alkotott a két tenger és azok faunája közt.'^ A csatorna 

 felé a Keserű-tavaktól délre harmadkori képletek vonulnak, az eocén eredetű 

 Geneífe, Auebet és Attaka hegyek alakjában délkeleti irányban, melyeket 

 miocén kapcsol össze. Ezen hegyektől egészen elkülönítve a csatorna ázsiai 

 oldalán, Szuez és a Keserű-tavak közt, mintegy a félúton Salufif mellett egy 

 észak felé lejtősödő mészsziklára akadtak (Eocher de Chaloufif), melyet 

 Feaas miocénnektart. ^ Fuchs tagadja ennek miocén voltát s a Vörös- 

 tenger melléki negyedkori terrászok denudatiójának eredményéül tekinti,* 

 míg Laurent nemcsak miocénnek veszi fel, hanem megegyezőnek tartja 

 a Geneffe-hegy miocénjével.^ E sziklát magam is láttam s a kérdést megol- 

 dottnak nem tekinthetjük, az előfordulás különössége azonban, — teljesen 

 elszigetelve a homok közt — nagyon élénken vésődött emlékembe. 



Az a mész, mely a Szahara fökőzetót alkotja a lybiai sivatagban, a nu- 

 biai fensíktól kezdve a ezivai depressioig terjed, melynek vonala a Nagy-Syrt 

 öböl délkeleti csúcsától vonul csaknem Kairóig. Az ettől északra fekvő terü- 

 letet ugyan szintén mész alkotja, de ez miocén tengeri mészkő homokkal és 

 márgával vegyesen ; ez képezi alapját az egész cyrenaicai vagy Barka-félszi- 

 getnek, ez Marmarica tengerpartját s ez végül Alexandria és vidékének te- 

 rületét, keleten egész Abukirig, mely eddigelé a jjartvonalon a legkeletibb 

 harmadkorú mészfoknak tekintetik. E mész, legalább Zittel térképe szerint, 

 korára nézve azonos azzal, mely a Kairótól Szuezig húzódó Mokattam, Amu- 

 neh, Wobr, Attaka és Geneffe hegylánczok nummulit-meszétől és eocén 

 képleteteitől északra a delta talajáig terjed ki. 



A lybiai és arab sivatagok ezen előhegyei közé van zárva a delta egész 

 területe ; egy ideig még ezek kisérik a Nílust és annak ágait, azután egyrészt 

 eltűnnek (az isthmus felé), másrészt eltávolodnak a deltától (Alexandria felé) ; 

 a rosettei ágat csaknem félhosszában, a damiettei-t, illetőleg ennek csatorna- 

 vidékét egy harmadáig kisérik. 



Maga a Nilus deltája negyedkori eredetű, s mikor épülni kezdett. 



^ FucHS, Die geologische Besehaffenlieit cl. Landenge v. Siiez. üeukschr. Akad. 

 Wien, 1878. 



^ Vassel, 1. FucHS iu Verh. k. k. Geol. Eeichsanst. Wien, 1881. p. 178. 

 ' Fraas, Geolog. aiis dem Orient. Jahr. h. Ver. Nat. Württemberg, 1867. p. 145. 

 * FucHS, i. h. 



^ Ch. M. Laurent, Essai géologique sur l'isthme de Suez. Paris, 1870. 



I -2-25) ' 22* 



