EGIPTdM GKOLOOrlÁ.lÁHOZ. 341- 



gyedik Damiette-töl Port-Szaidig, magába foglalja a Menzaié tavának vidékét 

 s keskeny hosszú homokszigetsora által érdekes. 



Nem szabad gondolnunk, hogy Abukirtól keletre a Szuez- csatornáig 

 csak a Nilus áradványtalajával találkozunk. A Nilus és csatornáinak mellékén 

 a sivatag homokja csak ott nem nyer tért, hol azt a kultúra foglalja el és 

 ez a terület meglehetősen egy tagban van. Délen ugyan Benha-el-Azal 

 közelében vannak homokszigetek, de ezeket a földmivelés mindinkább a maga 

 körébe vonja, de ezenkívül ilyenekre csak a határszéleken akadunk. Északon 

 azonban a delta termékeny földjét átlag :20 km. szélességben s több mint 

 250 km. hosszúságban egy puszta sivatag öv választja el a tengertől, mozgó 

 buczkákkal, felette silány tenyészettel és állatvilággal, melynek oázai csak 

 liosette és Damiette. E puszta terület homokját részben a lybiai, részben 

 siryai sivatagból kapta, a nélkül azonban, hogy az irodalom eddigi bizony- 

 sága szerint e területen más régibb eredetű geológiai képlet találtatott volna. 



Annál nagyobb volt meglepetésem, midőn Rosettetöl keletre 30 km. -re, 

 Kum-Maslarátói alig 5 km.- re északnyugatra, a tengerpart menten, termé- 

 szetes fekvésben, a tengerszín fölé alig ^ * méterre emelkedő sziklalapot 

 találtam. E lap szélessége 10 m., hosszúsága valamivel kevesebb volt, terü- 

 lete mintegy 100 négyszögmétert tett. Felszíne törmelékes volt, s míg egy- 

 részt a törmelék közt talált ma is elő kagylók és moszatok bizonyíták, hogy 

 a tenger folyton mossa, a szikla repedéseibe beszorult buczkahomok, melynek 

 szemei könnyen megkülönböztethetők a tengerhomoktól, a mellett szólt, 

 hogy a sziklán nem régen még buczka volt, melyet vagy a tenger mosott le,, 

 (minthogy a felület a tenger felé hajlik) vagy a szél hordott el. A sziklát ma 

 folyton verik a tenger hullámai s olykor-olykor alig megközelíthető, a rom- 

 lásnak már nagyon neki indult s szép darabokat belőle csak kis számmal 

 tudtam magammal vinni. A magammal hozott anyag elemzésére felkértem 

 Franzenau Ágost és Lökenthey Imre urakat, kiknek eredményét a követ- 

 kezőkben adom. 



Franzenau úr jelentése következőleg hangzik : 



«A Kum-Masláráról származó ket darab egyes helj^eken szilárd, má- 

 sokon kretaszerü mészkő, melynek összetevő részei gömbölyű, elliptikus vagy 

 hengeres szemek, vegyítve főkéj)en bivalvák héjtöredékeivel, alárendelten 

 gasteropodákkal és kis bryozoa -törzsök töredékeivel. Az egyes szemek me- 

 chanikus utón lesúrolt mészrészecskéknek látszanak lenni, melyek a legcse- 

 kélyebb nyomás alatt porrá törnek szét. Ugyanígy le vaunak súrolva a szemek 

 közötti zárt szerves zárványok is, melyek azonfelül még iucrustálva vannak 

 oly annyira, hogy a közelebbi meghatározásukat teljesen kizárják. Ugy a tö- 

 redékek, minta teljesebb alakok alig érik el a 2 — 3 mm. -nyi nagyságot. A kí- 

 sérlet a mészkőből egy használható vékony csiszolatot készíteni, az anyag 

 porlekonysága, valamint a meghatározásra engedett idő rövidsége miatt. 



(á-27) 



