RHYOLITHNYOMOK SVÉDORSZÁGBAN. 405 



beágyazva. A rliyolithtöredékek különböző fajtáúak, de liorzsakőfélék vannak 

 benne legnagyobb számmal. Ez daczára annak, hogy erősen elmállott, föl- 

 desnek látszik, mégis elég jól mutatja a rhyolithok jellemző lángkisérleti vi- 

 selkedését, csupán a piszkos barna szín, a milyennel a megolvadt külhólyagos 

 szem bír, mutatja az elváltozást (I. Na 3, KO, olv. 4: gipszszel Na 4, K 2 — 3). 



A rhyolitbokon kívül van benne gránitos szerkezetű mag, valószínűleg 

 olyan, a minő a következő (g) példányban is, csakhogy elmállva. Ezzel 

 részletesebben nem foglalkoztam. 



A kőzetrészek mellett vannak benne nagyobb ásványszemek, és pedig 

 föltűnően ép állapotban. Hogy a quarzszemek épek, az még nem lep meg, de 

 találtam benne föltűnően ép, jól hasadó földpátot is, — a mint a lángfestés 

 mutatja — kálium -földpátot (I. Na 3, KI, Olv. 4 külhólyagos; gipszszel 

 Na4, K3). 



Érdekes ezen példány, mert arra mutat, hogy a rhyobthbreeciák Svéd- 

 országban is épen úgy kísérői a rhyolithoknak, mint Magyarországban. 



flj Gránitbrecciás porphyr. 



Ezen kőzetről ezt írja a katalógusban 0. Holst úr, « grüne Breccie, das 

 vulkanische Gestein regelmássig begleítend». Ez már szorosan véve nem 

 tartozik a rhyolithokhoz, hanem mint azok rendes kísérőjét leírom rövi- 

 den, mert ásványos alkotó részeit tekintve is kitűnik közöttük az össze- 

 függés. 



Zöldszínű, durván conglomerátos ezen kőzet. A mint az egyetlen kézi 

 példányról leolvashatom, zöldes barna, porphyros kőzet az alapanyag, a mely 

 gránitos szerkezetű világos zöld brecciaszerű magvakat fog közre. 



Az ásványos összetétele úgy a porphyros, valamint a gránitos résznek 

 nagyjából ugyanaz. Főkűlönbség köztük tehát az, hogy a porj)hyrban egy 

 zöldes barna, vaskos amorph alapanyag tartja össze a kisebb-nagyobb ásvány- 

 szemeket, míg a gránitos részben ezen szemek minden alapanyag közbejötte 

 nélkül tapadnak egymáshoz. 



Az ásványos elegyrészek nagyrészt ebben is azok, a melyek a rhyolithok- 

 ban voltak, t. i. quarz az uralkodó, a földpátokuak mind a három főfaja : 

 orthoklas, mikroklin, plagioklas, továbbá magnetit. Ezek a rhyolithokkal 

 közös elegyrészek. Van ebben ezeken kívül ép biotit is, a mit a rhyolithoknál 

 csak kétségesen, nag^^on elváltozott formájában találtam, és chromit. A zöld 

 színt épen a chromit elmállása okozza. A zöldszínű mállási termény behatol 

 az ásványos elegyrészek közé, azok repedéseibe és hasadásaiba. 



Az egyes ásványok a rhyolithokban találtakhoz hasonlítva, föltűnően 

 épek, a rhyolithoknak cserépfedélszerü repedéses alakjai ebből egyáltalában 

 hiányzanak. De elmállott kaolinos szemeket találunk itt is. 



A biotitok nagyon világos barna színűek, pleoehroismusuk azért erős, 



(263) 



