AZ ISTVÁN -TELÉR. 413 



az emeletet szeleten kint kiszedve, a keletkezett ürt törecscsel kitömve s azon 

 állva az erezet olcsón nyerhessék. 



Ezen fejtési mód mellett ki is szedték az akna körüli oszlopot a IV-dik 

 nyilamtól kezdve fölfelé az I-sö nyilam szintjéig, de miután eléggé szilárd 

 támpontokról gondoskodva nem volt, melyek a tömedéket tarthatták volna, 

 ez utóbbi önsúlyánál fogva az alatta lévő ácsolatot összemorzsolva lezuhant 

 a IV. nyilamra, a melyen a közlekedést teljesen megszakította. Ezen omlás 

 által még maga az akna is bedöléssel fenyegetve volt. 



Ezen tömegmozgás következtében az I-sö nyilamon oly nagy, még 

 most is látható üreg támadt, hogy abban az istvánaknai aknaház a telepház- 

 zal együtt bátran elférhetne. 



Hogy milyen üregek keletkeztek az Örök béke (Friedenfeld) bányatelek 

 mélyében még ezenkivül, azt ez idö szerint nem mondhatjuk meg, de annyi 

 bizonyos, hogy itt is nagyobb üregeknek kell létezniök, mire ahányában igen 

 gyakran hallható omlások morajából következthetünk. 



Az István-ér három fölapja a Il-ik nyilam szintjén bizonyos vastagságú 

 meddő közök által egymástól elkülönítve egészen önállóan lép fel, úgy hogy 

 egyenként is mívelésre méltók voltak, csakhogy itt más mellék- vagy 

 kereszterecskékkel nem bírtak s fémtartalmuk sem volt oly dús, mint egye- 

 sülésük helyén. 



Mindazonáltal azonban, hogy a főlapok az egyesülés helyén érczesek 

 voltak, fémtartalmuk még sem volt oly nagy, mint azoké a mellékerecseké, 

 a melyek által átszelettek. 



Az érez, nevezetesen pedig a nemes ércztartalomban mutatkozott eme 

 nagy különbségek abban lelik magyarázatukat, hogy míg a főlap tölteléke 

 inkább quarzos volc s csak kisebb fészkekben tartalmazott többnyire stepha- 

 nitot, addig a főerekböl kiinduló erecsek inkább mangánpátos, tehát rende- 

 sen a jó erezet kisérő töltelékben, egymást folyton keresztező, aprószemű 

 érczes erekben bővelkedtek, a melyek argentit-et szolgáltattak, sok ízben 

 mázsánként 3000 — 4000 gramm arany-ezüst fémtartalommal. 



A mellékerek között nem csekély szerepet játszottak az 1-sőfő- vagy 

 fedőérből a fedőlcőzetbe induló erek. A fedőkőzet kivált a IV- és a Ill-ik nyi- 

 lam között igen váladékos és repedéses. Ezen erek, melyek a fedőér szegé- 

 nyebb pontjaiból hegyes, 20— 25°-nyi szög alatt ágaztak ki, gazdag ércz- 

 tartalmukkal nem egyszer vonták el a főlap további feltárásától a bányász 

 figyelmét. 



A három főlapot átszelő mellékerecsek kisebb-nagyobb fémtartalmát 

 már előre jelölte ama szög, a mely alatt a főlapokat átmetszették. Leg- 

 dúsabbaknak bizonyultak azok, melyek 30 — 50°-nyi szög alatt találkoztak 

 a főlapokkal. 



A mellékerecsek közti tért szintén mangánpát töltötte ki, de mivel 

 benne szabad szemmel egyáltalában nem voltak megfigyelhetők nemesebb 



(271) 



