IV-IK GYÜLÉSK. 423 



alaposan tekintetbe renni. Fo<ílalkozik még a galicziai petróleum-bányászatnak 

 jövőjével. 



Ezután NoAH W. bi'inyamérnök tanulmánya olvastatott fel a robbantási kisá'- 

 letekről. Értekezéséhez Noth megjegyezte, hogy Noah, a ki bányamérnök, a geoló- 

 giai következtetésekre kevés gondot fordított. 



Az előadások sorát bezárta ZsiüMoNDY Béla a földfúrásoknál tett egyes észle- 

 teinek elmondásával. 



Győr mellett a Rába !Ítliidalás;ínál az alapozó munkáknál tapasztalta, hogy 

 itt a kavics alatt homokréteg és ezalatt tályag következett. A kavics és homok- 

 réteg együttvéve csak 5 — 6 m. vastagsággal birt, mégis alig sikerült néhány czölöpöt 

 a tályagba mélyeszteni ; minthogy azok az agyagosabb homok betelepülésekről, 

 mintegy hatalmas gummilemezröl visszapattantak s az erösebb ütések alatt szét- 

 forgácsolódtak ; de a tályagba még sem hatoltak. A mag;yar államvasutak épít- 

 kezési hivatala az ilyen alapozást nem tartván elég biztosnak, felszólította Zsig- 

 MONDT BÉLÁ-t, hogy a Sü — lOü cm. távolságra levő közönségesen levert czölópök 

 közé még egyet-egyet fúrás segélyével legalább .50 cm.-nyire a tályagba mélyesz- 

 szen le. Zsigmondy ilyképen 3 hónap alatt GS czölöpöt fúrt be, még pedig 1 — 1.5 

 m. mélységre a tályagba. 



A másik igen érdekes eset a következő : Zsigmondy a magyar államvasutak 

 szegedi pályaudvarán fúrt kutat, a melynek az a czélja, hogy a gőzmozdonyok 

 szükségelte vizet ; a mely eddig több kilométernyi távolságban a Tisza folyóból 

 szivattyúztatott ide, helyben szolgálja. Az első csősorozat 170 m. mélységi-e ; mint 

 a magyar alföldön rendesen, váltakozó homok- és tályagrétegeket tört át. A máso- 

 dik csövezéssel, a mely már 492 m. mélységibe hatolt, igen íinomszemű homok 

 fúratott meg. E unom szemíí homok a legveszedelmesebb lebegő homoknak 

 bizonyult. 



Az utolsó napokban a csövezésben egyre emelkedett a víz s végre a térszint 

 felett 2 m. magosán elkezdett kifolyni, mindig több és több homokot hozván 

 magával. Ezentúl a csőveket sem lehetett mélyeszteni. 



A szabadon kifolyó vízmennyiség kezdetben í24 óránként 100 — 2(K) köb- 

 méter volt. Három nap alatt azonban 24 óránként 3.500 köbméterre emelkedett 

 és ezen időközben körülbelül 100 köbméter homokot hozott a felszínre. Miután a 

 kitóduló víz a pályaudvart már részben elöntötte, kénytelen volt Zsigmondy a 

 kifolyást még 3 csővel emelni úgy, hogy ezután a víz kifolyása a térszint felett 

 7.70 m.-re emelkedett. 



Ennek daczára naponkint mégis 2.400 köbméter víz szökött ki és a felszínre 

 ragadott homok mennyisége is alig csökkent. Miután ZsiGMoxDY-nak a pályaudvar 

 közelében sem folyó- vagy patakmeder, sem pedig valaminő nagyobb és mélyeb- 

 ben fekvő parlagon heverő terület nem állott rendelkezésére, a melynek segélyé- 

 vel a vizet elvezethette, vagy huzamosabb időre felfoghatta volna; miutíín továbbá 

 a nagymérvű homokkiömlést, a mely a szomszédos épületek sülyedését idézhette 

 volna elő , igen aggályosnak tartotta : kénytelen volt a felszökő vízmennyiség 

 apasztása végett a fiífrási csatornába kavicsot töltetni. Ezen eljárás jónak bizonyult, 

 mert utána a vízkitódúlás csökkent, a horaokkiömlés egészen megszűnt és így a 

 víz is tisztább lett. 



Az első napok bajaival való küzdelem Zsigmondy embereit megakadályozá 



(^281; 



