IRODALOM. 429 



hogy a sárga port dühöngő északi vagy északnyugati szél hordta és a hullás meg- 

 szűntével a földet mindenütt 3 cm.-nyi vastag portakai-óval befödve találták, ki- 

 véve Ratibor vidékét, hol e takaró vastagsága csak 1 mm.-t tett volna. Összegezvén 

 a legbiztosabb adatokat, a hóval betakart terület 8125 km^-t tesz. 



Fölötte háládatos munka volt tehát, hogy a fentebb megnevezett tudósok 

 e por tanulmányozásához fogtak és tanulmányaik eredménye gyanánt a por ere- 

 detére vonatkozólag is alkották véleményüket. A mennyire megegyező azonban 

 amaz, ép annyira eltérő az utóbbi. Báró Camerlander szerint a Niedek, Ostrawitz és 

 Ratibor mellett gyűjtött por csekélységektől eltekintve, kissé a világos szürkébe 

 átmenvén egyforma világos sárga, és lisztfinomságú ; Teschler szerint a csáczai 

 por ibolyába hajló szürkés anyag ; de Wartha, CAMERLANDER-ral megegyezőnek ta- 

 lálta a por színét és Teschler eltérő adatát akként véli megmagyarázhatni, hogy 

 ez iszapolt és szárított port vizsgált ; míg az övét a beküldés előtt nagyobb mennyi- 

 ségű vízzel szárazra párologtatták, miközben a jelenlevő vasoxydulvegyületek 

 részben vasoxydliydráttá alakulhattak át. Wartha kimutatja továbbá, hogy a por 

 nitrogéntelen szerves anyagot és vizet is tartalmaz és hogy sárga színét vasoxyd- 

 hydrát okozza, mely a levegő vizében vasoxyddá változik. 



A por túlnyomó tömege ásványi anyagból áll és csak igen kevés növényi 

 részeket, úgymint bacillariaceák pánczéljait, szőrképleteket stb., tartalmazott, 

 melyekre nézve báró Camerlander szerint a közelebbi meghatái-ozás nem sokára 

 elvárható ; de Wartha a rendelkezésére bocsátott anyagoan, és ez a por ere- 

 detére nézve fontossággal bír, Ulothrix variábilis (Kutz.), Sphaerella nivalis 

 nevű moszatokat, továbbá A^nvicula és egy a Pinmdaiia liridis-hez hasonló 

 bacillariacea-fajt talált. A porszemek nagyságát illetőleg a szerzők adatai meg- 

 egyezők. A porszemek általános nagysága 0.04 mm-t tesz ; a legnagyobbak, 

 de ritkábbak 0.06 — 0.07 mm. között ingadoznak ; a legkisebbek elérték az 

 ü'Ol mm-t. A közéjök kevert agyagos anyag részecskéi 0.2 mm. hosszú átmé- 

 rőt tüntettek föl. Camerlander ezen adatával Teschler megegyezőleg azt közli, 

 hogy a legnagyobb szemek az összes anyagnak körülbelül 10°/o-át teszik és 

 0.07 mm. hosszúság mellett legfölebb O.Oi mm. vastagságot mutattak ; a közepes 

 szemek az összes anyagnak mintegy 25— 30°/o-a, 0.04 mm. hosszúak és 0.03 mm. 

 vastagok ; a legapróbbak összesen 60 — 65% alig érték el az 0.01 mm-t. A szemek 

 túlnyomó része szögletes. 



A mi most a por ásványi alkotó részeit illeti, mind a három szerző meg- 

 egyezőleg konstatálják a nagy quarztartalmat. Wartha szerint a mikroszkóp alatt 

 látható szegletes szilánktöredékek java része quarz ; « kisebb részök földpátos anya- 

 gokból áll, imitt-amott oszlopos, zöldes vagy barnás színű kristályok észlelhetők, 

 melyek majd a pyroxen, majd az amfibol tulajdonságait árulják el ; imitt-amott 

 egy-egy barnaszínű biotitlemezke is találkozik. » 



Teschler is megemlíti a pyroxent meg az amfibolt ; de a földpátra nézve 

 megjegyzi, hogy «az elegyrészek aprósága miatt a földpátfajok nem határozhatók 

 meg» ; b. Camerlander pedig az agyagot illetőleg abban a nézetben van, hogy ez 

 valami biotitnak köszöni eredetét ; másrészt pedig arra a meggyőződésre vitték 

 vizsgálatai, hogy a por ásványkeverékében a földpátnak, a mint ez eddig az ilyen 

 származású portömegeknél még mindig konstatáltatott, csak igen alárendelt je- 

 lentősége van ; különben a következő ásványokat találta az általa vizsgált anyag- 

 ias?) 



