CHOLNOKY JENŐ 



hullámokra, noha a homok-fodrok csodálatos szabályossága ezt a hasonla- 

 tot meglehetősen felületessé teszi. Későbbi megfontolásaink világossá fogják 

 tenni, hogy ezek egyáltalában nem identikus tünemények a hullámzással 

 s a hasonlóság csak egészen külsőleges, felszínes. Látni fogjuk, hogy 

 CoENiSH Val'ghan mennyire téved, a mikor ezeket homok-hullámoknak 

 (sand-waves) nevezi s a nagy homokhalmokat a fodrozat nagyobb kiadásá- 

 nak tekinti.* 



A miként a művészek a hegyek alakját feltétlenül torzítják s mindig 

 meredekebbre rajzolják, mint a milyenek, viszont a térszin lankás lejtőit 

 alig képesek észre venni s inkább síkságnak rajzolják, azonképen járnak 

 el a turisták rendesen a homokhalmok alakjával is. A meredek, omlásos 

 lejtőket túlozzák, a lankás lejtőket pedig nem veszik észre. Különösen a 

 meredek homoklejtö meredekségét szokták túlbecsülni. Egészen szabad 

 száraz homokon nem mértem sehol meredekebb lejtöt, mint 34V2". 

 SoKOLOw 36 — 38 fokra teszi a legmeredekebb száraz homoklejtőket.*-*' 



Csakis nedves homok állhat meg meredekebben, esetleg egészen 

 vertikális fallal, sőt tulhajlólag is. De ekkor a homok tapintata is elárulja 

 azonnal annak nedves voltát. Szörnyűségesen túlzottak tehát az olyan 

 ábrázolások, mint a milyeneket pl. még oly kitűnő észlelő könyvében is 

 láthatunk, mint Hédin Sven. A romokban heverő város falfestményei ez. 



* CoENisH Vaughan : On desert sand-dunes bordering tlie Nile delta The Geogr. 

 Journal. Vol. XV. továbbá: On the formation of sand-dunes, Geogr. Journ. 1997. 

 Mars, On sea-beaches and sandbanks, Geogr. Journ. 1898 May and June. 



** SoKOLOW : Die Dünen. Berlin 1894. p. 170. — Sokolow különösen kiemeli, 

 mennyire tévednek a lejtő túlbecsülésében. Erről a tárgyról igy szól (p. 170) : «Bei den 

 Bestiminungen derBöschungswinkel der sichelförmigen Dünen stossen wir wieder auf 

 falsche, auf Scbiitzungen uacli dem Augenmaass berubende Angaben. So bestimmt 

 Middendorff den Leeseitenwinkel zu 60°, Meyen giebt ibn sogar zu 75 bis 80° an, 

 und viele Beobachter weisen dieser Böscbung einen grösseren Winkel zu als der, 

 dem lockeren Sande entsprechende 36 bis 38°. Ein so grober Schátzungsfebler rührt 

 wahrscheinlich zum Theil daher, dass die Einbuchtung der Leeseite es verhindert 

 diese letztere anders als von vorn zu betrachten, wobei eine Böscbung stets einen 

 steileren Anblick gewáhrt etc.» 3S°-os lejtőt Sokolow is csak egyetlen egyszer 

 mért «és pedig a homok oly labilis állapota mellett, hogy felszínének a leggyengé- 

 debb érintése múlhatatlanul csuszamlást okozott s a lejtő azonnal lankásabb lett)) 

 (p. 171.). Mindazáltal még ő is tetemesen túloz a rajzaiban. Nézzük csak meg szép 

 művének 81. lajjján a 6. ábrát. Az erdőt eltemető düne homloklejtője annak kontúra- 

 vonala szerint 50°, a 87 lapon rajzolt homokhalom (7. ábra) lejtője pedig 53° ! 

 Nos, ha ő, a homok legkitűnőbb ismerőinek egyike, ennyire tévedhet rajzaiban, 

 mit várjunk turistáktól ! 



Hédin Sven ((ieogi-.-wissensch. Eigebnisse meiiier líeisen in Ceiiti-al-Asion. 

 Petermann's Erganzungsband. XXVIII. Helt. 131. p. 33.) a Takla-makan homok- 

 sivatagon ezeket a lejtőket 36~.39°-nak találta s mégis népszerű munkájában majd- 

 nem függőlegesnek rajzolja a lejtőket. 



