A FUTÓHOMOK MOZGÁSÁNAK TÖRVÉNYEI. 2S 



A 12. ábrán látható garmada csak a legteteje tulajdonképen a 

 garmadának, mert az árok vége elég lankásan emelkedik fel s a homok 

 nem olyan nagy mennyiségben fuvódik ki, hogy a garmada ennél magasabb 

 lenne. Majd ha több homok jön, akkor a garmada a szaggatott vonallal 

 kihúzott alakot fogja felvenni. 



Garmadák ábrázolását ismerjük az irodalomban, de mint külön 

 formát eddig sohasem külömböztették meg. Egyedül Sokolow * kitűnő 

 munkájában találunk erre nézve feljegyzést, sőt ábrázolást is. A 7. és 8. 

 ábra tüntet fel garmadát, kissé túlzott mértékben, a 87. lapon. Sokolow 

 ezt az alakulatot a düne (a hogy ő nevezi) két szárnyának hátramaradása 



12. ábra. 



folytán támadottnak hiszi. Valószinüleg nem más, mint szépen képződött 

 garmada. 



Különösen a kötött buczkák között találunk sok garmadát, annak 

 mindenféle faját és változatát, ott tanulmányozhatjuk születésüket és 

 pusztulásukat s azért majd a kötött buczkákon tapasztalható alakulatok 

 tárgyalásakor fogok néhány uj megjegyzést csatolni az eddigiekhez s ott is 

 mutatok be róluk fényképeket. 



IV. FEJEZET. 

 Dünék. 



Európa homokterületeinek legnagyobb része a tengerparton van, 

 homokja tengeri homok, a melyet a szél úgynevezett cdünei) alakjában 

 hajt a continens belseje felé. Nem czélom a dünék terjedelmes irodalmát 

 összefoglalni, az eddig Írottakat ismerteknek kell feltennem, hogy röviden 

 előadhassam azokat a törvényeket, a melyek dünék képződését és felbom- 

 lását, alakjukat stb. szabályozzák. 



Némely iró düne név alatt összefoglal minden homokhalmot, a 

 melyet a szél épített. Mások megszorítják ilyen, vagy amolyan értelemben. 

 Használjuk mi a düne szót szigorúbban meghatározott értelemben s 

 nevezzünk dünének minden, a szél irányára keresztben elnyúló s a széltől 

 épített homokgátat. 



Id. h. 87, 88. lap. 



