A FUTÓHOMOK MOZGÁSÁNAK TÖRVÉNYEI. 



29 



hogy szabályos dünék csak a legelsők, minél beljebb megyünk a száraz- 

 föld felé, annál inkább szétszakadoznak, felbomlanak. Csak az a baj, hogy 

 Európában ezek a dünevidékek nem elég szélesek ahhoz, hogy rajtuk a 

 teljes felbomlást tanulmányozhassuk, ez az oka, hogy igazán szépen fejlő- 

 dött barkhánokat Európában oly kivételesen találunk s ez az oka, hogy 

 ezeknek a dolgoknak a tanulmányozására legalkalmasabb terrénum 

 Európában Magyarország, a hol, a mint talán majd szerencsém lesz más 

 alkalommal elmondani, remek példáit látjuk a dünék teljes felbomlásának. 

 A sivatagok óriási mennyiségű homokjában az uralkodó alakok már 

 most ezek a bomladozó dünék lesznek. (Feltévén, hogy egy irányú ural- 

 kodó szelük van). Mindig új és új dünék keletkeznek a régi nagyok hátán, 

 csakhamar bomlásnak indulnak, egymást eltemetik, egymást növelik, vagy 

 megszüntetik. Ha elhallgat a szél, a homok nedvessége lassan lehúzódik s 

 ismét egyenletes réteget hagy szárazon, a mely réteg egyenletesen terül el 

 halmon és mélyedésen keresztül. Üj körülmények támadnak, új düne- 

 lánczok képződnek a kitörő széllel, ezek azonnal bomlásnak indulnak s 

 ellepik a sivatag élettelen felszinét félig kiképződött barkhánokkal, gyorsan 

 fejlődő garmadákkal. De mielőtt teljes lehetne a felbomlás, újra összedulja 

 a szél, a mit alkotott. A túlságos homokmennyiség akadályozza a typusos 

 barkhánok sűrű kifejlődését. Megtaláljuk azonban ezeket is, a mint talál- 

 tunk a deliblati pusztán is mindenféle stádiumban levőket. 



Fényképen is igyekezem néhányat bemutatni. Az I, tábla 2. képén 



keletkező barkhánt látunk a 

 düne két szétlapult garmadája 

 között. A 3. kép szétszaka- 

 dozó dünelánczokat és kelet- 

 kező barhánokat mutat. Az elő- 

 térbe levő barkhán túlsó (bal) 

 karja már kezd előre nyúlni. 

 Tökéletesen hasonló ehhez a 

 deliblati puszta két legnagyobb 

 dünéjének alakja is, a melyeket 

 á la vue rajzban a 14. ábrán 

 mutatok be. 



Az eddig vázolt három 



alakzat : a barkhán, a garmada 



is a düne a három főalak, a 



melyek közül azonban állandó csak a barkhán. Ez volt az oka, hogy ezt 



tárgyaltuk először, mint a futóhomok legfontosabb alakját. 



Tekintsük meg már most a futóhomok alapalakjainak kifejlődését 

 módosító körülményeket. Ezek között mint legfontosabbakat, a szél változó 

 irányát és a megkötődést érdemes behatóbban tárgyalni. 



14. ábra. 



