38 CHOLNOKY JENŐ. 



dik. így péld. a deliblati puszta déli sarkán már a talajvíz egészen közel 

 van, a mélyedéseket állandó tavak töltik meg. 



Összegezés. 



A teljesen szabadon futó homokon a következő három alapalakot 

 ismertük fel (a fodrozat kivételével) : 



1. A barkhánt, a mely végeredménye minden teljesen szabad homok- 

 felületen keletkezett alakzatnak. 



2. A garmadát, a mely árkos kifuvódással jár együtt s a mely a félig 

 kötött homokvidéknek igen jellemző alakulása. 



3. A dünét, a mely nem állandó alaknak bizonyult, hanem csak az 

 első felhalmozódásnak, a mely fejlődése folyamán garmadákká és barkhá- 

 nokká alakul, míg végre teljesen szétdarabolódik. 



Ezeken kivül a kötődés folytán előállanak még : 



1 . az akadályok körül való halmazok ; 



i2. a kifuvott nedves homok finoman rétegzett formái ; 



3. a szélbarázdák és azok garmadái, a melyek a kötött homok- 

 területek domborzatát alakítják át a szél irányában hosszan elnyúló 

 gerinczekké. 



A szabad futóhomok-területek tehát ilyenféle alakulásokat mutatnak : 



1. A hol születik a homok, ott dünéket látunk, egymással többé- 

 kevésbé párhuzamos sorokban. 



2. Ezek a dünék tovább haladásuk közben barkhánokká bomlanak 

 szét s mint ilyenek húzódnak tovább, vagy addig a meddig keletkezésük 

 óta egyáltalában eljuthattak (pl. Dolon-nor mellett, vagy a Hoang-ho 

 alluviális lapályán), s akkor a legszabályosabb alakokat a legelőbbre hala- 

 dottak között találunk. Ilyen a Duna-Tisza közének magas buczkavidéke, a 

 mely csak ma van új átalakulás stádiumában. Vagy pedig 



3. a barkhánok eljuthatnak olyan helyre, a hol megkötődnek s akkor 

 a szélbarázdák munkálják ki hosszú gerinczekké. Ilyen a deliblati puszta. 



4. Ha az egész futóhomokterületen egyidőben megváltozik a klima 

 ligy, hogy az egész megkötődik, akkor az egész térszín átalakul hosszan 

 elnyúló gerinczekké, a melyek a legmunkaképesebb szél irányában feküsz- 

 iiek. Ilyen a Nyírség. 



Talán lesz alkalmam ezeket a homokterületeket részletesen leírni s 

 akkor jobban meg fogom világítani az itt röviden jelzett tüneményeket. 



A fodrozaton kivül még csak a «fulds» nevezetű mélyedés marad 

 meg, a mely szintén a szabad homokon képződik s valószínűleg az árkos 

 I)eraélyedé8sel és a garmadával áll összefüggésben, de tapasztalataim még 

 nem elégségesek ennek a tüneménynek megmagyarázására. 



