IRODALOM. 53 



pedig mészkonglomerátokbó], homokkövekből és márgákból. A dombvidék köze- 

 pén meredeken emelkedik ki &e/)es-yáraí/a közelében egy diluviális, 2"5 Km. 

 bosszú, 180 m. magas, édesvízi mészkőből álló kúpalakú hegy, melynek kőbányái- 

 ból Staub M. dr. számos növényi maradványt határozott meg. 



(3.) Pethö Gyula : Geológiai adatok Fenes, Sólyom és Urszád környéké- 

 ről Biharmegyében. 17 oldal. 



E terület alaphegysége a következőkből áll : 1 . phillitek, 2. diaszkorú quar- 

 czitok és vörös palák, 3. felsitporphyr, túlnyomólag réteges,- elvétve azonban 

 tömeges kifejlődésben is, 4. triaszkorví mészkövek és dolomitok. A Fekete-Kőrös 

 völgyében lépnek föl, 5. szarmatakorú cerithiumos mészkövek és ezek fölött 

 magasabb és túlterjeszkedő településsel, 6. pontusi márga, agyag, homok, óriás 

 kavics és homokkő-görgeteg. Érdekes egy régi abráziós tengerpart constatá- 

 lása Sólyom és ürszád községek között, amely a pontusi tenger eróziós működése 

 folytán jött létre. 7. Diluviális kavics és agyag és 8. idősebb és fiatalabb alluviális 

 lerakodások egészítik ki a völgymedenczék feltöltését. A szóban forgó terület 

 tektonikai viszonyaira vonatkozólag szerző kiemeli, hogy a diasz végén a hasadé- 

 kok egész rendszere képződött, a mely hasadékokon a felsitporphyrok feltörtek, 

 míg a triaszkorú meszeket és dolomitokat e folyamatok már nem érték. 



(4.) Pálfy Mór : Geológiai jegyzetek a szkerisorai mészterületről és a 

 gyalui havasok déli és délkeleti részeiről. 14 oldal. 



A szkerisorai mészhegység legaltil a diasz szürke és vörös homokköveiből 

 ós konglomerátjaiból áll, melyek fölött sötét bitumenes guttensteini mészkövek 

 következnek és ezekre települtek a vékonypados liaszmeszek Spiriferina Walcotti 

 Sow. sp.-sel. 



A gyalui havasok déli része ellenben tisztán kristályos kőzetebői áll és 

 pedig 1. a II. (középső) csoportbeli kristályos palákból (gránátos csillámpala, 

 biotitgneiss, rutilos pala, turmalinos pala, amfibolit, pegmatitos gránit és grani- 

 tos gneiss, 2. a kristályos palák felső (III.) csoportjából (Phyllit és grafitos pala), 

 3. gránitból, 4. quarcztrachitból (?) és 5. leginkább telérszerü andezit- és daczit- 

 áttörésekből. 



(5.) Telegdi Eoth Lajos : Az erdélyrészi érczhegység ÉK-i széle Vidaly, 

 Nagy-Oklos, Oláh -Rákos és Örínényes környékén. í23 oldal. 



A körülírt területen a Toroczkóról ismertetett képződmények folytatódnak, 

 és pedig a kristályos palák és azok meszei, idősebb kitöréses kőzetek (diabasok 

 és felsitporfirok), tithonmeszek, neokom-lerakódások, a melyekhez mint új 

 hegységetalkotó tag Nagy-Oklos táján felső krétakorú lerakodások csatlakoznak. 

 Utóbbiak között alárendelten fiatalabb kitöréses közetek, nevezetesen daczitok lép- 

 nek még föl. K-en pedig a tulaj donképeni hegység szélét mediterrán, szarmata 

 és pontusi lerakódások képezik, a melyek valamennyien meglehetősen gazdagok 

 kövületekben. E képződményekhez csatlakoznak még a diluvium és az alluvium. 



A tulajdonképeni magasabb hegység vonulatai a már Toroczkónál meg- 



