IRODALOM. 55 



(8.) Adda Kálmán : A Tetnesmegye északkeleti én a Krassó-Szörénymegye 

 északnyugati részének, Kizdia és Minis völgyek vidékének földtani 

 viszonyai, délre a Begáig. iO oldal. 



A fent körölírt vidék egyes árkaiban a pontusi takaró alatt gabbro, illetve 

 olivin-gabbro és diabasok bukkannak elő. 



A pontusi lerakodások : csillámos homok, homokkövek, márga és kékes 

 agyag uralkodnak e területen, a melyen a radmanesti híres lelőhely is van Rad- 

 manest és Btnizirik községek határán. Diluviális babérczes agyag képezi a pon- 

 tusi lerakódások általános takaróját, míg a patakok és folyók közelében alluvialis 

 lerakódások ülepedtek le. 



(9.) Gesell, Sándor: A verespafaki hánya teriUei és az orlai Szl. -Kereszt - 

 attáró geológiai viszonyai. 10 oldal. 



Az Alsó-Fehérmegye területén fekvő arany-ezüst bányászat főpontját az 

 abrudbánya-verespataki bányaterület képezi, mely a verespataki járásba tartozó 

 Verespaiak és Koma községek határában terül el. E bányaterület kiterjedése 

 aránylag igen csekély, alig 359 hectár. Az uralkodó kőzet e területen a kréta 

 kárpáti homokkő, melyből daczit-tömzsek emelkednek ki szigetek alakjában. 

 A verespataki medenczét az u. u. helyi üledék, egy mediterrán konglomerát, 

 tölti ki. A daczit-tömzsek és a helyi üledék határán jön elő vékony zónában az 

 úgynevezett (iGlamm», mint az az altáróban jól megfigyelhető. Végén a szerző 

 NicKL János főmérnök monográfiájára hivatkozván, ismerteti e terület általános 

 telér- és érczelőfordulási viszonyait. 



(10.) SzoNTAGH Tamás : J hiharniegyei Királyerdő. Hofmann Károly dr. 

 utolsó geológiai fölvétele. 10 oldal. 



Hofmann Károly dr. életének utolsó éveiben a Sebes- Köröstől délre fekvő 

 Királyerdő keleti felén, Fekete-tő, Vár- Sonkoly os, Remecz és Dámos községek 

 területén dolgozott. Az alaphegységet felső csoportba tartozó kristályospalák 

 (gránátos és sericites csillámpalák, csillámgneiszok és chloritospalák) alkotják, a 

 melyek gyűrődései ÉK-ről DNy-ra csapnak. Ezekre az alsó trias tarka homokkövei 

 és dolomitjai rakódtak le egy ÉK — DNy-i csapású szalag alakjában. Ezeket követik 

 guttensteini meszek és leveles elválású középtriaszkorú meszes márgák GervilUa 

 modiolaefő'i'mis-szBl és Myophoria costata-val. A felső triászt dolomitok és leg- 

 fölül tömör mészkövek alkotják, mely utóbbiakban itt-ott Chemnitzia, Natica és 

 Gyroporella nyomai voltak találhatók. 



Az erre következő liasz igen gazdagon tagolt. Legalul egy nagy elterjedési! 

 (juarcztartalmú homokkő fekszik, melynek padjai közé néhány ponton ( Vár- 

 Sonkolyos, Brátka) igen jó tűzálló agyag települt. A középső liaszban a gresteni 

 rétegek alsó osztálya alulról fölfelé menve áll : a) agyagpalákból cypr'mák-ksi\, 

 g(rvilliák-'kR\ és mo dudák -kai, b) raárgás agyagból ko7'allok-kal, rj szürke mészből 

 terebr((tula-vsd és peclen-nel, d) márgás agyagpalákból (nummismális rétegek) 

 Gyphaea cynibium-ra&l, íimá-val,peoíen-nelstb.-vel. Végül a felső liasz következik. 



