76 TÁRSULATI ÜGYEK. 



leti jellege úgy stratigraphiáját, valamint faunáját is tekintve, alig vonható két- 

 ségbe, addig az alkenyér — alvinczi felsökréta lerakodásainak nemcsak petrogra- 

 phiai kifejlődése, hanem a faunája is ugyancsak változatos. Északi és déli eleme- 

 ket egyesít magában. 



Fölszólaló ebből azt következteti, hogy ezek az egymástól eltérő felső kréta- 

 rétegek, daczára annak, hogy oly közel esnek egymáshoz, mégis különböző phy- 

 sikai viszonyok között rakódtak le. Suess E. 1875-ben kimutatta a felső krétának 

 nagy transgressióját a Föld kerekségén, különösen pedig az északi földgömbön. 

 Ha e transgressio nem is bizonyult olyan nagynak, mint a milyennek Suess gon- 

 dolta, mégis ott találjuk mindenütt Európa északi tábláján és a Balkán felgyűrt 

 hegylánczain ; még pedig egymástól különböző kifejlődésben, mint északi és mint 

 déli fáciest. Pálfy előadásának eredményei a kiderítendő kérdések egész sorát 

 tárják elénk. A Biharhegységben a felsŐ kréta,régek valósággal fjordokban üle- 

 pedtek-e le, avagy a felsőkrétának transgredáló általános takarója későbbi dislo- 

 catiók következtében szakadt-e darabokra? 



Az a nagy különbség, mely az alkenyér — alvinczi és a Maros völgyének 

 felsőkréta rétegei között van, nem utal-e arra, hogy ez a két krétaterület egymás- 

 sal össze nem függő tengerből keletkezett? Hiszen az esztergom — budapesti és 

 az erdélyi eoczén különbségéről is olykép kell elmélkednünk, hogy vájjon e kettő 

 nem egy nagy nyugati és egy nagy keleti eoczén tenger lerakódásáé? 



A míg a Biharhegységben a felsőkréta discordánsan fekszik az alsókrétán, 

 addig a Balkánhegységben és a krassószörényi Középhegységben nemcsak tekto- 

 nikailag, de stratigraphiai tekintetben is a kréta tudvalevőleg elválaszthatlanul 

 összefügg. A felsőkrétának egymáshoz olyan közel fekvő helyeken feltalálható e 

 három különfélesége és a szintén nem valami nagy távolságban levő bakonyi kré- 

 tának negyedik, inkább középeurópai jelleme, a nyomozásoknak ugyancsak fontos 

 perspektíváját nyitja meg. E problémák megoldásától a palaeogeographia nagy 

 jelentŐségíí eredményeket várhat. 



Pálfy Mór dr. az előbbiekre reflektálva megjegyzi, hogy ő az alkenyéri 

 vörös agyagot föltételesen sorozta az oligoczénhoz és azt mondotta volt, hogy az 

 valószínűleg azonos ama képződménynyel, melyet Erdély délnyugati részén oli- 

 goczénnek szoktak tekinteni. Hogy ez a vörös agyag mégis a krétához tartoznék, 

 nincs egy véleményen Halaváts tagtárs úrral, még pedig azért, mert az egész 

 területen s különösen a Kolcspatak völgyében, hol az egész rétegsorozat meg van, 

 a krétacomplexusban hasonló képződményt nem talált. 



Az alkenyéri vörös agyag minden valószínűség szerint azonos a poklosí 

 vörös-tarka agyag- és homokkőrétegekkel ; ezekről pedig Kocn A. dr. a sárd- 

 borbándi szigethegységben kimutatta, hogy az eoczénkorú íntermedia rétegekre 

 vannak települve, 



ilHhJ. iiiárcziiis hn r).-éii. 



Elnök : T. RoTH Lajos. 



Első titkár bejelenti, hogy a január hó 8-án tartott választmányi ülés a 

 BeUdí'u l'öis/.olnl Nagy-Enyeden örökítő tagnak, Hekumann A. Árpád bánya- 



