A TRIAS-KORÚ TABULATÁKRÓL. lőí) 



Ezzel szemben azonban, különösen a palaeontolognsok az EdwaPv])^ 

 és Haime szerint vett Tabuhita csoportot még mindig önálló állatcsoport- 

 nak tekintik, a melynek systematikus helyzetét épen nem tartják eldön- 

 töttnek, WEissEEMEL-lel szólva,^ a mit eddig a tahulatákról tudunk, mind- 

 abból még nem következtethetünk arra, hogy a ftilnilafnl: az (ilci/oiiaridk 

 ősei lennének, mert ezek nem phylogenetikusan, hanem csak a törzs alak- 

 jában és általános szerkezetében egyeznek meg. Minthogy pedig az aJcijO- 

 iiariák a mai tengerekben sok tekintetben ugyanazt a szerepet játszák. 

 mint a tahnlafdk a paheozoicumban és minthogy hasonló, vagy ugyan- 

 azon biológiai hatások alatt állanak, ezért van törzsük fölépülésében a nagy 

 hasonlatosság, a miből még nem lehet a két törzs összefüggésére követ- 

 keztetni. A palaeozoós tahuhitál: és az élő (ilciioiiariál. között még olyan 

 ür tátong, a melyet a legszellemesebb állítások sem tölthetnek ki mindad- 

 dig, míg az átmeneti alakokat nem sikerül fölfedezni. Talán majd a meso- 

 zoós talmhiták fogják ezt a kérdést megvilágítani. A legújabban Oppen- 

 HEiM^ fedezett föl a maastríchti felső -krétában és a capri tithonban 

 olyan alakokat, a melyek talán a hézagot kitöltő fajok hírnökei. Az 

 Il)(((jh^la és ( uííKii'íiria új nemek, a melyek közül az előbbinek valódi 

 fenéklemezei is vannak, az alci/omiriál.L-dl is mutatnak némi közös tulaj- 

 donságokat, különösen a camenchymbelí sarjadzásban. 



Ezek után érthető, hogy milyen érdeklődve tekintettem a trias-korú 

 íalmhilál: felé, annyival inkább, minthogy a Triasból addigelé csupán csak 

 egy alakot ismertünk részletes leírásban: a HAr(i-féle Monolri/pa Rccn- 

 h(irien>>ís ScHArKOTH, kagylósmészbeli fajt. 



LóczY Lajos dr. egyetemi tanár úr, a Balaton Monographiája körébe 

 a Bakony geológiai és palaeontologiai ismertetését is belevonván, Cholnoky 

 Jf:nö adjunctus és Laczkó Dezső veszprémi tanár urak buzgó közreműkö- 

 désével a többi között a Veszprémi-márgából, — Böckh J. felső márga- 

 csoportjából, — rendkívül gazdag paleontológiái anyagot tárt fel. A korái- 

 fauna feldolgozásával engemet bízván meg, a c Bakonyi trias-korálok)) 

 czímű dolgozatomban,^ két inoiiotri/jHi-fa}t írtam le. De jóformán ezzel 

 egyidejűleg Vinassa de Regny Pál dr. a bolognai egyetem magántanára, a 

 liydrozoák és bryozodk feldolgozása közben, szintén számos lahulata- 

 félére akadt, a miket azután « Bakonyi trias-korú tabulata-, bruozoa- 

 és lii/drozoa -félék)} czimű munkájában ^ behatóan le is írt. Ennek az 

 alapvető műnek az alapján, s az alább leírandó új faj számbevételével, az 



^ W. Weissermel: Sind die Tahulaten die Vorlaufer der Alcyonarier ? Zeit- 

 schril't d. DentscJi. Geol. Gesellschaft, 1898, .50. kötet, 54. oldal. 



'"* P. Oppenheim : Über einige Tabulaten-áhnliche Korallen des Mesozoicuui^ 

 Pal. Mise, Zeitschrift d. Deusch. Geol. Ges., 1899, 51. kötet, 2^26. old., XIII. tábla. 



^ A Balaton tudományos kutatásának eredményei. Szerk. : Lóczy Lajos dr, 

 I. kötet, 1. részének palaeontologiai függeléke. Budapest, 19()1. 



