IKODALOM. 



213 



nek Rónaszéktöl ÉK-re fekszik s anyaga annyira tiszta, hogy egészen 99-56 "/o 

 tiszta gipszet tartalmaz. Az eddigi feltárásokból egy 120 m. hosszú, 50 m. széles 

 és 18 m. magas gipsztestre lehet következtetni. 



A másik telep, mely lehetőleg még tisztább anyagú mint az előbbi, Akna- 

 SiTgatagtül DK-re fekszik, de szálban látható kibúvása kisebb méretű. 



Különösnek tűnik fel e czikkben, hogy a szerző ehhez a két becses, de 

 mégis csak egyszerű megfigyeléséhez oly hosszú — inkább tankönyvbe való — 

 általános leírását adja a gipsznek mint ásványnak ; határozottan téves pedig 

 szerzőnek ama kijelentése, miszerint hazánkban gipszbányászattal eddig még nem 

 foglalkoznak ! ? Schafarzik F. 



((i.) Oebbeke K. und Blanckenhorn M. : BerüM üher ihre im Herbst 1899 

 gemeinsam unternommeyie geologische Reconnosciniiigsreise in Siebeu- 

 bürgen. Yerh. u. Mitt. d. siebenb. Yereins f. Naturwissenschaften zu 

 Heiinannstadt. L. kötet, 1900. évfolyam. Nagyszeben 1901. 42 oldal 

 (németül). 



A két szerző a «Hermannstádter Alig. Sparkassa» és a <(Hermannstádter 

 Boden-Creditanstaltx megbízásából több erdélyi, esetleg technikailag is figyelmet 

 érdemlő ásványelőfordulást vizsgált meg a következő eredménynyel : 



1. /V/sJ krélakorn szén. Ismertetik Kis-Disznód, Szászváros, Déva és Dobra, 

 Vidra és Bárod vidékének geológiai szelvényeit, és leírják ezen képződményekben 

 talált szerves maradványokat. A legutolsó Biharmegyében fekvő előforduláson 

 kívül azonban egyik sem alkalmas a kiaknázásra. Az erdélyi és romániai kréta 

 széntartalmú rétegei mindenütt ugyanazt a szintet foglalják el, még pedig a gosau- 

 rétegek turoni része alatt, másrészt pedig a tengeri cenoman fölött. A mennyiben 

 tehát ezen lerakódások a felső cenoman és alsó túron emeletét képviselik, sokkal 

 idősebbek a Bakony, a Wiener-Neustadt mehetti «Neue Welt» és a keleti Alpok- 

 ban a gosauképzŐdmény egyéb előfordulásaiban lévő szénlerakodásoknál, a 

 melyeket legutóbb a Santonienhez és az alsó Campanienhez szoktak számítani. 



2. A ZsUrnlf/y orii/oczcitkorú szrne. FucHS T. fejtegetéseivel (1893) szem- 

 ben, a ki e szenet a mioczénhez tartozónak mondta, szerzők a Hofmann K. 

 által képviselt régebbi nézethez csatlakoznak, mely szerint ezen lerakódások 

 oligoczénkorúak. 



3. Addlok a szl á;/<>lh(ii Inzcn isiuen'léht'z. Ezen telep helyenkint 2 m. vas- 

 tagságot ér el, az eddig vélt kiterjedéssel azonban nem bír. Kora íiatal diluviahs, 

 vagy — a mi valószínűbb — ó-alluvialis. 



4. Az erdélyi medencze déli részében többé-kedésbbé ismert l('nii(''xz('l('!< 

 r/ózok (Ci/J kitörésének beható tanulmányozása alapján szerzők Eknszt A. nézeté- 

 hez csatlakozva, ezen a vidéken egy mioczén petroleum-zóna létezését nem tart- 

 ják kizártnak. 



5. Felemhtik Eesinárnál a (jra fiinak egy kisebb előfordulását, mely tisztáta- 

 lanságának daczára mégis további kutatásokra ösztökélne. 



6. Az oláhpiáni mosó araityról megjegyzik, hogy mennyisége a diluvialis 

 lerakódásokban csekély ugyan, de nem tartják valószínűtlennek, hogy földolgo- 



Földtani Közlőm/. XXXII. köt. 190'^. 



15 



